I I S FAUNA OCH FLORA 



relikt. En sådan kan denna art därför ej vara. Dylika äroju 

 alltid stenotherma kölddjur. 1 I samma riktning pekar äfven 

 dess, liksom Plagiostomum's, utbredning i sjöarna, där de ej 

 alls äro uteslutande bundna till djurpregionen. De båda ar- 

 terna böra därför ej betecknas som glaciala relikter. De hafva 

 äfven lefvat så länge i sötvatten, att de fullkomligt förlorat 

 den marina reliktnatur, de en gång haft. 



Vattenkvalster (Hydracarinä). 



I en framställning af de i djupsjöfaunan ingående elemen- 

 ten förtjäna äfven vattenkvalstren att omnämnas. Då emel- 

 lertid på grund af sin ringa storlek dessa djur äro mindre 

 allmänt kända, skola vi ej länge uppehålla oss vid dem. Blott 

 om en art, Hygrobates albinus, skall sägas ett par ord. I södra 

 delen af vårt land är den endast funnen i Vättern, där den 

 dock är allmän på djupet. Granska vi dess förekomst i öfrigt, 

 skola vi återfinna den allmänt i talrika lapska sjöar, såsom 

 Torneträsk, Saggat och Langas. Men i dessa nordliga trakter 

 förekommer den äfven utanför sjöarna, nämligen dels i kalla 

 bäckar, dels i kalla, uppe i björk-, vide- eller lafregionerna 

 belägna mindre vattensamlingar, dock aldrig i mycket små. 

 Arten visar sig alltså i sin utbredning vara tydligt beroende 

 af kallt vatten. Dess uppträdande i Vätterns djupregion är ju 

 ett tydligt uttryck härför. Sällan framträder den relikta natu- 

 ren hos en art tydligare än hos den i Vättern inneslutna 

 stammen af detta kvalster. 



I djupfaunan ingå äfven ett antal andra arter, hvilka dock 

 här förbigås. I stället kan i samband med redogörelsen för 

 denna glaciala relikt en annan sak förtjäna vår uppmärksamhet, 

 nämligen den allmänna utbredningen af dylika glaciala relikter. 

 Att istiden haft ett stort inflytande härpå är tydligt. Redan 

 den nyssnämnda artens uppträdande i Vättern hänvisar härpå. 

 Till denna sjö har den ej kunnat sprida sig i nutiden från den 

 trakt i norden, där den tydligen har ett af sina förnämsta till- 



1 Stenotherm kallas en art, då den för sin trefnad kräfver en bestämd tem- 

 peratur. I motsatt fall kallas den eurytherm. 



