1 24 FAUNA OCH FLORA 



af Sverige, såsom Småland, Östergötland och Västmanland, 

 liksom Stockholmstrakten ha nämligen anförts exempel på, att 

 individ af arten, hvilka utkommit i det fria, där öfvervintrat, 

 och från Skåne har man därtill sig bekant, hurusom ett exem- 

 plar efter 10 års förlopp återfunnits lefvande. Liknande fall 

 föreligga äfven från Danmark, där man icke allenast infångat 

 tyänne, 20 år tidigare utsläppta individ, utan nyligen till och 

 med anträffat en likaledes lefvande sköldpadda, hvilken man 

 trott sig kunna identifiera med ett för icke mindre än 49 år 

 sedan förrymdt exemplar. 1 För öfrigt omfattar som bekant 

 kärrsköldpaddans utbredningsområde i Ryssland trakter, där 

 medeltemperaturen för januari sänker sig ända till — 15° C. 

 och därunder. På grund af såväl redan anförda som andra 

 skäl har författaren trott sig kunna draga den slutsats, att 

 den egentliga orsaken till sköldpaddans utdöende i Sverige 

 och Danmark är att söka i det hinder, som den i postglacial 

 tid försiggångna värmeminskningen under sommaren och hösten 

 lagt i vägen för äggens utveckling. Därvid har jag utgått 

 från, att arten för närvarande ej är i stånd att fortplanta sig 

 i meranämnda länder, ett antagande, som visserligen ej stöder 

 sig på direkta iakttagelser, men som det oaktadt måste vara 

 en nödvändig följd af där nu rådande, jämförelsevis låga 

 sommar- och hösttemperaturer. Sammanställas de nuvarande 

 medeltemperaturerna för såväl sommarens som höstens samt- 

 liga månader inom de olika delar af Sverige och Danmark, i 

 hvilka sköldpaddan anträffats fossil, med motsvarande medel- 

 temperaturer inom de närmast belägna landsdelar, där hon 

 för närvarande fortplantar sig, så visar det sig nämligen, att 

 de förra ganska afsevärdt understiga de senare. 



Man har sig visserligen bekant från såväl Sverige som 

 Danmark, hurusom i fångenskap hållna exemplar af arten lagt 

 ägg, men dessa ha de dock i saknad af lämplig plats i terra- 

 rierna eller å andra ställen, där de vistats, ej kunnat nedgräfva, 

 utan fått lägga, hvarhelst det passat sig De enda af mig kända 



1 Nordmann, V. jMeddelande vid Naturhistorisk Förenings möte den J8 

 jan. 1918 i Köpenhamn. 



