Om bipolära växter och deras vandringar. 



Af 

 Aug. Heintze. 



iåsom bipolära kan man med någon utvidgning 

 [af termens ursprungliga betydelse beteckna 

 sådana växtarter, hvilka förekomma inom kalla 

 j och tempererade zonerna af såväl norra som 

 i södra halfklotet, men saknas i mellanliggande 

 (områden. Hit höra en hel rad fanerogamer 

 (och löfmossor 1 ), af hvilka de flesta äro vidt spridda inom 

 stora delar af Europa, Asien och Nordamerika; på södra half- 

 klotet äro de på få undantag när inskränkta till sydspetsen af 

 Sydamerika. 



Hooker, hvilken såsom naturforskare deltog i Ross' be- 

 römda sydpolsexpedition under åren 1839— 1843, kom härunder 

 i tillfälle att insamla åtskilliga bipolärer samt studera deras 

 utbredning och förekomstsätt. I sin »Flora antarctica» söker 

 han utreda orsakerna till dessa växters uppträdande i Magel- 

 lansländerna. Om axtåteln (Trisetum subspicatum), hvilket 

 gräs han också kände från Mexikos högsta bergstoppar samt 

 från Colombias och Perus Änder, uppgifver han, att den, »like 

 many common to the opposite temperate zones, has availed 

 itself of the direct communication afforded by the Andes of 

 the American continent for migrating from the Northern to 

 the Southern Hemisphere- (1. c. p. 378). Beträffande andra 

 bipolärer, hvilka ej voro kända från Andernas nordliga och 



1 Äfven bland hafsalger ocli marina kraftdjur tyckas bipolärer vara 



funna. 



10 18230. Fauna och Flora 1918. Haft. 4. 



