152 FAUNA OCH FLORA 



skäl förmoda, att de införts af de nämnda småvadarna. Båda 

 arterna äro för öfrigt bipolärer: Carex festiva och Fragaria 

 chilénsis 1 . Spridningen har troligen kommit till stånd genom 

 stillahafs-ljungpiparen och roskarlen, hvilka på Sandwichöarna 

 ej äro bundna vid hafsstranden, utan söka föda långt upp 

 efter bergssidorna och numera helst på sådana ställen, där 

 skogen fått lämna rum för betesmarker och odlade fält. 



Den för endozoisk spridning bäst utrustade af bipolärerna 

 och för öfrigt af alla för mig närmare kända växtarter är 

 kråkriset, och dess små hårda bärstenar föras antagligen nära 

 nog hvarje höst öfver till Sandwichöarna från Alaska, utan 

 att detta haft kolonisation till följd. I Sydamerika uppträder 

 Empetram nigrum endast såsom v. rubrum med röda frukter. 

 Denna form bebor äfven i mängd alla tre till Tristan da Cunha- 

 gruppen hörande småöar, hvilka ligga bortåt 500 mil nordost 

 om Falklands-öarna. Transporten mellan dessa båda ögrup- 

 per har säkerligen ägt rum i postglacial tid och förmedlats 

 af stormfåglar, som besöka Tristan da Cunha för att häcka. 



Bipolärernas utbredning i arktiska och nordliga Nord- 

 amerika, i Klippiga bergen och i Mexiko talar enligt min me- 

 ning bestämdt för, att deras spridning söderut mot antarktiska 

 Sydamerika ägt rum under istidens maximum. På kartskissen 

 å sid. 153 har jag genom öfverstreckning sökt utmärka, hvilka 

 delar af Nord- och Sydamerika som till största delen varit 

 täckta af mäktiga inlandsisar. Norr om det öfverisade områ- 

 det i Sydamerika har man flerstädes funnit spår af tidigare^ 

 stora isströmmar i alpdalarna ända upp till Puna de Atacama 

 invid vändkretsen. Äfven i de tropiska delarna af Anderna, 

 från Bolivia till Colombia och Venezuela, hade glaciärerna större 

 utbredning under istiden och nådde här ungefär 900 -1,000 m 

 längre ned än i våra dagar, under det att firngränsen låg 

 400 — 600 m lägre än nu. 



Såvidt jag kan finna, ha bipolärerna under sina vandringar 



1 För dem af mina läsare, som möjligen ha svårt att tro, att vadare 

 och simfåglar skulle uppsöka smultron, vill jag nämna, att skenbären af F. 

 chilénsis enligt Hillebrand (ii p. 118) förtäras i mängd af Sandwichöarnas 

 endemiska gås (Branta sandvicensis). 



