Gråärlans häckning vid Smålands Taberg. 



^^^^^i^"p! ftcr den danske ornithologen Lakjers uppsats 

 \^^-f^^jf^M..j • D. Ornith. Foren. Tidsskr. 11 årg. har i denna 

 : -CL „^^^^^ tidskrift lämnats ett meddelande om hans 

 JtÉi T^ltttf InW intressanta fynd af häckande gråärlor vid Små- 

 PR/tin d lands Taberg 1916. Med anledning af Lakjers 



l^är^^i^i-lhii uppsats i ämnet besökte dr. Herm. Nyqvist 

 den 18 juni i år samma plats för att se, om möjligen fåglarne 

 funnos kvar. Stort hopp säger han sig ej ha haft härom, 

 men han ville i alla fall se häckplatsen och studera naturför- 

 hållandena där. Härom har han benäget i bref till tidskrif- 

 tens redaktion meddelat följande, som vi tillåta oss återgifva. 

 »Den 18 dennes (juni 1918) tog jag morgontåget till Ta- 

 bergs station. Ett fint duggregn började falla, hvilket hela 

 dagen fortsatte och gjorde, att fåglarne i allmänhet höllo sig 

 i träden. Följande den af L. gjorda noggranna beskrifningen 

 kom jag mycket riktigt till den uppgifna platsen, där lands- 

 vägen gick öfver ån, men den omskrifna ruinen kunde jag ej 

 finna. Jag fortsatte då vidare i tro att jag misstagit mig och 

 att stället var att söka längre fram, men kom snart i en ter- 

 räng, där ingen möjlighet kunde finnas till uppehållsplats för 

 denna fågel. Jag gjorde då helt om och återvände samma 

 väg jag kommit. När jag då kom till min första hållplats, där 

 i stället för fabriksruinen jag fann en nyuppförd kraftstation 

 för den elektriska driften till Norra Hammars fabriker, fick 

 jag höra ett fågelläte som var mig nytt och samtidigt hörde 

 jag en sädesärleunge kvittra på en sten i ån. En 40 meter 

 därifrån såg jag en arla sitta ruggig i regndusket på en tele- 

 graftråd och antagande, att det var en af nämnde unges för- 



