ORNITHOLOGISKA NOTISER FRÄN VÄNERN 1918 17g 



Det var nu mindre vind och fiskarena voro därför ute för 

 att vittja sina refvar och nät. De gamla agnen slängdes af 

 och kommo måsfåglarna tillgodo. Dessa visste också livad som 

 skulle vankas och höllo sig framme. En fiskmås, som fått fatt 

 i något, jagades så länge af en hafstrut. att han till slut fann 

 för godt att gifva ifrån sig sitt byte, som sedan upphämtades 

 från vattnet af truten. Det var alltså en analogi till labbens 

 förföljande af måsar och trutar för att aftvinga dem bytet, 

 men labben är en skickligare rofriddare och hugger ofta bytet 

 i luften, innan det hinner nå vattnet. På ett ställe sågo vi en 

 rad af hafstrutar ligga mätta och kräfstinna i lä om en båt, 

 som vittjade nät. När vi kommit fram funno vi, att det var 

 en af våra vänner från Lurö, hvars nät till följd af storm- 

 vädret fått stå ute så länge, att de i desamma fångade sikarna 

 dött. De kommo alltså trutarna till godo. De långa afstån- 

 den och det oroliga vädret orsakade ofta dylika dröjsmål med 

 vittjandet, så att fisken hinner fördärfvas. I synnerhet är detta 

 fallet sedan motorbränslet försvunnit ur marknaden. Måsar 

 och trutar må väl häraf, men ingen annan. 



Den 21 juni besökte vi Ekens skärgård. På en holme med 

 namnet »Sohufvudet» fanns endast ett par sädesärlor. På 

 Svartholmen likaledes blott sädesärlor. En sparfhök flög bort 

 från resterna af en i det närmaste uppäten starunge. Ett stor- 

 spofskelett på samma ö visade, att en större roffågel tidigare 

 haft kalas här. På ett skär nordväst om Björkholmen låg ett 

 tärnbo och sädesärlorna hade utflugna ungar. På Björkhol- 

 marna är skogen sköflad, blott några småtallar och björkar 

 stå kvar. Bofinkar, gulsparfvar, stenskvättor och sädesärlor 

 voro hemma här. Då och då sågs en pracka eller en drill- 

 snäppa. Då vi besökte en holme öster om »Knipan» flaxade en 

 kärrsnäppa (Tringa alpina) liksom ofärdig och hälft lam ur 

 en tät rugge af starr. En närmare undersökning visade oss 

 där hennes väl dolda bo med tre nykläckta ungar och ett ägg. 

 Vi aflägsnade oss då hastigt för att lämna modern tillfälle att 

 återvända så snart som möjligt. På ett af de yttersta skären 

 »Gåsen > var en stor koloni af, som det tycktes, silfvertärna. 



