EN KORSNING MELLAN AUSTRALISKA VÄFVARFAGLAR 205 



Korsn.5 IV RrHhXRrhh(stoh/an3oA) 4rrf + \r 9 +4s 9 ( + 3 ung. + 3 ägg) 



(4,5) (2,25) (2,25) 

 (rödh. par | I RRHh X RRhh = RRHh + RRhh 

 RH Rh 



Rh 



[ 



II RRHh X Rrhh = J RRHh + RRhh + ' 

 RH Rh l + RrHh + Rrhh 

 Rh rh 



III RrHh X RRhh = RrHh + RRhh 

 rH Rh 

 Rh 



I korsning 1 blir öfverensstämmeisen mellan de empiriskt 

 funna och de beräknade värdena uppenbarligen bättre, om man 

 får anta, att paren varit af hvar sin typ (I och II). En term 

 saknas dock under alla förhållanden, nämligen svarth. honor. 

 Möjligen kan den ligga förborgad i de 8 ägg, som inte kläckts. 

 Intet af dessa par finns längre i lifvet, hvarför blifvande kontroll- 

 försök tyvärr måste göras på nytt material. I korsning 2 är 

 öfverensstämmeisen absolut, men olyckligtvis inskränker sig 

 materialet här till blott 2 individer. I detta fall kan det så- 

 lunda lika väl ha varit fråga om en ren lyckträff. Analysen 

 ger äfvenledes en förklaring till det förut påpekade något egen- 

 domliga förhållandet, att en delvis »klyfning» ägt rum redan i 

 f r generationen. Individernas genetiska formler ge nämligen 

 vid handen, att här — utom i l:sta korsningens 2:dra fall — 

 aldrig varit fråga om någon korsning i vanlig bemärkelse, 

 som man utan kännedom om korsningsformlerna varit skyldig 

 att antaga, utan om en s. k. återkorsning mellan en hetero- 

 zygot (Rrhh, RrHh) och en utgångstyp. Och då blir en par- 

 tiell »klyfning» helt naturlig. 



Korsning 3 visar en så god öfverensstämmelse som möj- 

 ligt. Korsning 4 stämmer mindre väl. Här fattas åter en 

 term: rödh. honor. Korsning 5 stämmer heller inte riktigt 

 bra. Dock är differensen i de tvenne sista fallen knappast 

 större än hvad som brukar få skrifvas på tillfälligheternas 

 konto, så länge materialet är så ringa. — Allt som allt blir 

 det för nedärfning af kön och färgskillnad under faktorskopp- 

 ling öfverensstämmelse i 9 termer, oöfverensstämmelse i 6. 



