2l6 FAUNA OCH FLORA 



hålorna. Elefanten förstår också att så att säga med snabeln 

 leta efter lukten. Han för snabeln åt olika håll, lyfter den och 

 kröker den ungefär som pipen på en gammaldags kaffepanna 

 samt för mynningen hit och dit, upp och ned för att i olika 

 luftlager taga reda på den luktförande vindfläkten. Luktför- 

 nimmelsen säger honom också mera än de andra sinnesför- 

 nimmelserna. 



På samma gång är ju snabeln ytterst verksam såsom säte 

 för ett fint utveckladt känselsinne och tillika ett verktyg af 

 hög rang. Den har utbildats genom förening af en som grip- 

 organ utvecklad öfverläpp, som förbundits med näsöppningarne 

 och sedan förlängts till detta i sitt slag enastående organ. 

 Man skulle kunna på sätt och vis likna den vid en arm, som 

 tillika i handen bar ett luktorgan och därtill ett dylikt af ovan- 

 lig skärpa. När elefanten nyttjar snabeln, samarbeta således 

 på en gång hans fint utvecklade lukt- och känselsinnen, och 

 de hjälpas åt att vägleda honom. Han undersöker med sna- 

 beln farliga vägar, och tack vare dess ledning förstår han att 

 med stor skicklighet undvika fallgropar och andra försåt. — 

 Det är sålunda med snabeln och de med den förbundna sin- 

 nena, som elefanten vinner sina viktigaste erfarenhetsrön, hvil- 

 ket är för oss människor, som mest lita på ögonen, rätt svår- 

 fattbart. — Såsom griporgan är också snabeln omistlig för 

 elefanten. Endast med dess hjälp kan han föra föda till mun- 

 nen och äta, endast med den kan han suga upp vatten och 

 dricka samt utföra en mängd för hans tillvaro och trefnad 

 nödvändiga rörelser och arbeten. Utan snabeln skulle elefan- 

 ten vara hjälplös, ja, ej ens kunna existera. 



Men man kan också säga, att det är tack vare den om- 

 ständigheten, att han äger ett dylikt mångsidigt och värdefullt 

 organ, som han kunnat utveckla sig till ett sådant i många 

 afseenden högtstående djur och en så intelligent varelse, som 

 han är. På samma sätt som det verktyg, som människan äger 

 i sina händer, hjälpt henne uppför många betydelsefulla trapp- 

 steg på utvecklingens bana och bidragit till att stegra hennes 

 intelligens och förmåga till olikartad verksamhet, så är det 



