NÅGRA ANTECKNINGAR OM KRAGEHOI.MSSKARFVARNI- 325 



holmssjön. Här förökade de sig så starkt, att de, oaktadt år- 

 lig, kraftig decimering, till slut utgjorde en verklig landsplåga. 

 Ar 1906 kom emellertid turen till Lybeck att drabbas af jäg- 

 mästarens stämpel, de gamla träden föllo. och det blef slut 

 med fågellifvet på ön. Råkflocken gick till Bergsjöholm. 



Hade man haft en aning om, att skulle blifva ett så brådt 

 slut med skarfvarnas existens vid Krageholm, så hade ju både 

 ägg och fåglar i olika dräkter m. m. i tid kunnat skaffas där- 

 ifrån. Min tjänst och det långa afståndet hindrade mig från 

 att på lämpliga tider själf besöka platsen. Ett par gånger 

 skref jag dit angående ägg, men erhöll intet svar. På något 

 utrotande af fåglarna föll det mig aldrig in att tänka, i syn- 

 nerhet som jag mer än en gång talat om dem både med då- 

 varande förvaltaren och ägaren, grefve Fritz Piper, och därvid 

 framhållit deras stora sällsynthet i vårt land. 



Finja 6. aug. 1918. 



»Ålakråkor» 



ha häckat på Vagnsö, Hoby socken, i Blekinge i en gammal 

 ek — flera par? ända till för omkr. 9 år sedan (d. v. s. 1909). 

 En gång såg min sagesman (fiskaren Johan Andersson fr. 

 Eriksberg, Aryds socken) i eken 4 st. sitta på grenarna och 

 2 st. kommo ut ur hål i eken. Denna var försedd med 4 stora 

 hål, som ledde till en gemensam stor håla, och ålakråkorna 

 flögo djupt ner mot botten. — Dragsö i Åryds socken (vid 

 Hoby) hade förr vacker ekskog men denna blef uthuggen på 

 1850-talet. 



Alakråkor ses alltjämt ofta på skären, men det är osan- 

 nolikt att de häcka. 



/. L. 



Fauna och Flora 1918. Haft. 5. 



