Några anteckningar om ormar. 



Af 

 Pehr Johnson. 



jet är icke allenast i folksägnen, som man hör 

 lOmtalas att ormar på sina ställen uppehålla 

 ■^sig i oerhörda mängder, utan verkligheten har 

 £också gång efter annan bekräftat detta påstå- 

 ende. Vi skola i det följande härpå anföra 

 ££=^^^~^^ några exempel. Vid gräfningen af en aflopps- 

 ledning till Broby sanatorium förvintern 1913 anträffade så- 

 ledes tvenne arbetare Engdahl och Fredrik Persson ett fyrtio- 

 tal ormar af olika slag och olika färger. Det var i en vid 

 Helgeån belägen större skog kallad Prästamarken, belägen å 

 prästgårdens ägor. Samtliga ormar rörde sig, om än synner- 

 ligen makligt. 



En torpare under Norup, Kvistlinge socken, berättade vid 

 något tillfälle, att någon gång för en del år sedan, då man där 

 skulle flytta ett risgärde, man anträffade en oerhörd mängd 

 ormar, enligt hans uppgift så många, att det varit att »därmed 

 fylla ett helt hektolitersmått». Man drog sig för att fortsätta 

 arbetet, som först efter vinterns inbrott utfördes, men syntes 

 då inga ormar till på platsen. 



Förre landtbrukaren Karl Persson i Lönsboda, har omta- 

 lat, att å ett skär utanför nämnda by fanns äfvenledes för en 

 del år sedan ett så stort antal ormar, att de voro oräkneliga. 

 Särskildt var detta förhållandet på vårsidan, när aprilsolen 

 började sticka till. Han sände vid ett tillfälle en sin dräng ut 



1 6-1 



Fauna o. Flora 1918. Haft. 6. 



