NÅGRA ANTECKNINGAR OM ORMAR 245 



måste lian krypa upp på detta sätt i ett träd för att bli dem 

 kvitt. Annars bita de ihjäl honom. Men då de på detta sätt 

 ramla ned på marken kan han bli dem kvitt.» 



1 Broby klockaregård höllo, enligt samme Klens berättelse, 

 snokarne till i gödselstaden, och var det ibland sa fullt med 

 sådana, att man fick en dylik nästan på hvarje greptag göd- 

 sel. Man fick emellertid icke göra dem något illa, om klocka- 

 ren såg det. De betydde, enligt hans förmenande, lycka och 

 välgång för gården och dess ägare. Var man stygg vid sno- 

 karna kunde man vara öfvertygad om, att det kom surt efter 

 på annat sätt, antingen otur med kreaturen, eldsvåda eller an- 

 nat otyg. 



Ormen har nämligen sedan gammalt spelat en stor roll i 

 folktron, och vi skulle kunna anföra en hel mängd saker från 

 skånska bygder, som bestyrka detta. Några exempel må 

 vara nog. 



Särskildt uppehåller man sig vid den hvita ormen, som 

 här och hvar förefunnits. I Svenshult, Örkeneds socken, skall 

 en dylik vid flera tillfällen ha visat sig, och för en del år se- 

 dan hade man en hel mängd berättelser att omtala om en stor 

 hvit orm, hvilken varit synlig i ett husruckel i närheten af 

 Vanas tegelbruk. En del folk brukade också om söndagarna 

 uppehålla sig i närheten för att om möjligt få se en skymt af 

 underdjuret, för hvilket man hade mycket stor respekt. 



Äldre tiders människor ansågo också, enligt hvad en nu- 

 mera afliden skogvaktare vid namn Anders Andersson i Emits- 

 löf, för mig vetat omtala, att den hvita ormen eller lindormen 

 kunde bibringa folk trolldom. Den som kunde infånga en så- 

 dan orm, skulle koka den och sedan förtära af dess spad. 

 Därigenom skulle man komma i besittning af stor klokskap. 

 Det hände sålunda, att en gosse, som var ute på vandring att 

 skaffa sig föda, råkade komma in i en stuga, där en gryta 

 stod på elden. Ingen människa syntes till, hvarför gossen fick 

 för sig att se hvad som var i grytan. Som han i denna fann 

 ett fett spad tog han med skeden däraf för att smaka. Un- 

 der tiden kom gumman in och observerade därvid hans före- 



