OM FÄRGTECKNING OCH FÄRGFÖRÄNDRING HOS VATTENÖDLA OCH LAKE 251 



och punkter nästan alldeles saknas. Grundfärgen är däremot 

 öfverallt ovanligt ljus, utan spår af pigment, hvilket gör att 

 fläckarna ovanligt starkt kontrastera mot densamma. En jäm- 

 förelse med det å samma bilder fotograferade normala exem- 

 plaret visar bäst detta. Buksidan erbjuder ett högst ovanligt 

 utseende (se bild 2\ i det den är fullständigt enfärgad, utan 

 fläckar. Blott på ett par ställen kan man skymta några obe- 

 tydliga, knappt skönjbara pigmentanhopningar. Äfven fram- 

 benen äro ganska fria från pigment. 



Fot. Gärda Jungberg. 



Fig. 1. Molgc vulgaris L. ef- Ofvan normalt färgadt exemplar från Gågnef- 

 trakten; nedtill ovanligt ljust exemplar från Upsalatrakten. — Naturlig storlek. 



Det är något högst sällsynt att finna dylika exemplar af 

 mindre vattenödlan, och jag har heller aldrig själf iakttagit 

 mer än detta enda. Den ofläckade buken gör, att djuret starkt 

 påminner om ett par i sydligare länder, t. ex. Tyskland, an- 

 träffade arter, nämligen Molge alpestris Laur. och palmata 

 Schn., från hvilka det dock lätt skiljes genom en hel del viktiga 

 karaktärer, hvarför en förväxling naturligtvis aldrig behöfver 

 ifrågakomma. I sin »Skandinavisk Fauna», tredje delen, Am- 

 fibierna, Lund 1842, beskrifver Sven Nilsson en egendomlig 

 vattenödla under namn af brunnödla, Triton alpestris Laur., 

 som af baronerna von Duben tagits vid Rönneberga nära Lands- 

 krona. Som bekant har denna uppgift visat sig bero på fel- 



