OM FÄRGTECKNING OCH FÄRGFÖRÄNDRING HOS VATTENÖDLA OCH LAKE 25 Q 



fästa uppmärksamheten på en skinnbagge, Corixa fabricii 

 Fieb. (se Entomol. tidskrift 1916, ss. 219—220), som jag funnit 

 i lergropar på skilda ställen inom Sverige. Det kan tilläggas, 

 att denna ljusa art äfven förekom tillsamman med de opig- 

 menterade vattenödlelarverna i gropen vid Ralången. Arten 

 afviker från de flesta andra Corixa-ariev just genom sin ljusa 

 färg och sin uppehållsort, i det den med tydlig förkärlek väljer 

 lergrafvar. Hvad beträffar de morfologiska strukturkaraktärerna 

 är arten en synnerligen god art, och det synes mig högst 

 sannolikt, för att ej säga själfklart, att färgteckningen i detta 

 fall är fullt ärftligt fixerad. Beträffande vissa vattenkvalster 

 har jag äfven kunnat konstatera en synnerligen långt gående 

 öfverensstämmelse af nu omnämnd art (om ärftligt fixerad eller 

 ej har jag ej kunnat afgöra ännu), men jag skall här ej när- 

 mare gå in på denna sak. 



Ett fenomen af helt annan beskaffenhet är den hastiga 

 färgväxling, som äger rum hos vissa andra djur, och hvarpå 

 kameleonterna erbjuda det kanske mest kända exemplet. Sedan 

 gammalt är emellertid bekant, att äfven vissa fiskar, t. ex. 

 flundror, besitta denna förmåga i hög grad. 1 En af de senaste 

 undersökningar, som anställts häröfver, är utförd af F. B. 

 Sumner. 2 I Sverige synes man föga ha studerat sambandet 

 mellan bottenbeskaffenheten och djurens färgteckning. En iakt- 

 tagelse, som jag för 10 år sedan gjorde på vanlig lake (Lota 

 lota) må här anföras, ehuru den är utan större värde. Jag 

 har heller icke ansett det löna mödan att i litteraturen se 

 efter, om förut några uppgifter finnas om färgförändring hos 

 lake. En solig dag i början af augusti gick jag nere vid Sko- 

 fjärdens strand för att samla lakungar, hvilka där förekomma 

 allmänt under stenar i strandvattnet. Vanligen äro de en half 

 decimeter långa. Bottnen på dessa lokaler är ganska mörk, 

 ehuru ej alls så mörk som lakarna, hvilka syntes helt svarta, 

 där de lågo på bottnen sedan stenen blifvit bortlyftad. När 

 fyra exemplar blifvit fångade, placerade jag dem i en med vatten 



1 Detsamma »aller den även hos oss förekommande Gobius flavescens. 



2 F. B. SuMNER i The Journal ot" Experim. Zoology. Bd. io, 1911. 



