2ÖO FAUNA OCH FLORA 



istäcket, det s. k. låter Wisconsin) bildades i de stora sjöarnas 

 område en rad sjöbäcken, hvilka i början hade sitt aflopp i 

 Mississippisystemet, men sedan, medelst floden Mohawk, erhöllo 

 aflopp direkt i Atlantiska Oceanen. Därefter inträffade en hafs- 

 transgression; hafvet från St. Lawrencevikens område trängde 

 in mot väster, öf ver svämmade sjöbäckenen Champlain och On- 

 tario 1 samt äfven Hudsonfloden, och utefter denna flods dal- 

 gång bildades ett sund, som förenade sig med hafvet på den 

 plats, där New York ligger. Med undantag af sjön Ontario, 

 den alldra östligaste af de stora sjöarna, öfversvämmades ej de 

 öfriga stora sjöarna af hafvet. Synbarligen inträngde äfven 

 från hafvet i Ontarios område just vid denna tid Myox. quadri- 

 cornis och förvandlades här, efter hafvets regression och vatt- 

 nets »försötande* i sjöbäckenet, till formen relictus samt ut- 

 bredde sig sedan i andra sjöar (Michigan). 



Hvad tiden för denna transgression angår, så bör det an- 

 märkas, att på stränderna af Mainegolfen ha på en absolut 

 höjd af 80 m. påträffats hafsaflagringar med Yoldia, Astarte 

 och andra mollusker. Det var således Ko/flf/ahafvet, som öf- 

 versvämmade Ontario. Efter »försötningen» af detta haf be- 

 täcktes Ontario och de öfriga sjöarna aldrig mera af hafvet. 

 Sålunda är hos de amerikanska formerna af M. quadr. m. re- 

 lictus det förgångna alldeles likadant som hos de former, hvilka 

 lefva i sjöarna Vättern, Vänern och Onega. 



1 Vid östra ändan af sjön Ontario ha hafsaflagringar påträffats på en 

 höjd af 180 m. öfver sjöns nivå. 



