SMÄRRE MEDDELANDEN 285 



Flera kvällar hade jag tillfälle på samma ställe iakttaga dessa 

 egendomliga flyglekar, hvilka syntes mig så mycket mera anmärk- 

 ningsvärda, som nattskärran normalt icke torde häcka förrän långt 

 in i juni. Närmare parningstiden syntes leken hafva upphört. 



Ä'. Nicolin. 



Om domherrarnes häckning. 



Domherrarna, som — där jag hittills haft tillfälle att studera dem 

 i såväl mellersta som norra Sverige — under häckningstiden föra 

 ett stilla och undangömdt lefnadssätt ofta djupt inne i bergiga barr- 

 skogar, synas här hafva delvis bytt om lefnadsvanor. Visserligen 

 har jag undantagsvis, såsom vid Säbylund i Nerike, funnit den häc- 

 kande i hagmark med blandskog af gran, tall och björk, men detta 

 har som sagdt varit undantag. Här däremot har jag såväl vid 

 Räppe strax utanför Växiö som å Kronobergshed funnit dem all- 

 mänt häcka i små parker eller planteringar med antingen täta gran- 

 häckar eller enstaka täta granar liksom i själfva brynet af större 

 glesa tall- och granbestånd. Utanför mitt fönster i ett rum af sjuk- 

 huset å Kronobergshed såg jag dagligen 2 par, som tydligen hade 

 sitt bo alldeles intill sjukhuset. 



Måhända torde äfven förtjäna antecknas, att jag så sent som i 

 slutet af augusti en afton fann en ännu ej fullt flygfärdig unge sittande 

 på marken strax utanför mitt rum. Denna unge var sjuk och rug- 

 gig. Då jag sträckte fram handen klättrade han själfmant upp i 

 den, tittade ett slag en smula storögdt på mig, men slöt så ögonen 

 och satte sig tillrätta att sofva — på mitt pekfinger. Jag place- 

 rade honom försiktigt på en låg grangren, där modern omedelbart 

 sökte upp honom och proppade i honom en smula mat. Följande 

 morgon låg han dock död på marken under grangrenen. 



Fyndet kan ju tyda på att honan fått sitt bo förstördt och 

 värpt om minst 2 gånger — då ju den normala äggläggningstiden 

 inträffar från slutet af april till medio af maj, — men antagligare 

 synes mig vara, att ungen härrört från en andra kull. 



R. Nicolin. 



Faunistiska notiser. 



Med anledning af notisen i haft. II 191 S om sena sidensvansar 

 får undertecknad meddela, att så sent som den 16 maj d. å. iakttog 

 jag 7 st. sidensvansar på Lidingön. De sutto en stund i toppen 

 af en sälg och flögo sedan norrut. 



Ännu är hafsörnen, glädjande nog, ej helt utrotad från vart 

 land, utan har jag i år varit i tillfälle iakttaga ett bo med ägg, 

 som sedermera fingo kläckas i fred, i Mälarens skärgård. Äfven 

 har jag fatt meddelande från Arjeploug, att ett par kungsörnar där- 

 städes häckat i en fura å ett fjäll vid Lais-älfvens källa. 



