NÅGOT OM NISSÖGAT OCH DESS BIOLOGI 3 



ofta vistas de alldeles inne vid stranden, där det Va — 1 deci- 

 meter djupa vattnet blir betydligt starkt upphettadt under varma 

 solskensdagar. Fig. 2 visar en detaljbild från fyndorten sådan 

 den ter sig under eftersommaren, när vegetationen hunnit växa 

 upp. Vi se hur tät och sammansluten den då blir och hur 

 vattenväxternas blad vid denna tid nästan helt täcka vatten- 

 ytan, framför allt bladen af Polygonum amphibium. När växt- 



Förf. fot. 

 Fig. 2. Detaljbild från samma plats; vyen tagen den 1 augusti. En yppig vege- 

 tation uppfyller det grunda strandvattnet. Särskildt märkas Pylygonum 

 amphibium, Sagittaria och Equisetum fluviatile. I bakgrunden synes 

 ett strandsnår. 



ligheten hunnit så långt och blifvit så tät och snärjande, som 

 denna fotografi visar, blir det hart när omöjligt att kunna iakt- 

 taga nissögonen. De lefva ju då i en tät skog af skyddande 

 stänglar och blad. Vid minsta oförsiktiga rörelse i grenverket 

 rusa de upp från bottnen och skynda blixtsnabbt bort. Det 

 möter därför också större svårighet att fånga dem vid denna 

 tid; på försommaren däremot går det lättare. Man kan t. ex. 

 gå så till väga, att man med spetsen af en käpp försiktigt 



