NÅGOT OM NISSOGAT OCH DESS BIOLOGI 5 



in i en dunge tätt stående vattenväxter. När den ligger och 

 hvilar ofvan bottnen kan den, då den oroas, göra en blixtsnabb 

 vändning och simma bort i motsatt riktning mot det håll, åt 

 hvilket den nyss förut vände hufvudet. Härtill bidrager väl dess 

 smidiga, särskildt hos hannarna bandlika kropp, hvilken till- 

 låter nissögat att ligga nästan dubbelvikt. Rörelserna äro också 

 något slingrande, orm- eller ållika. 



Nissögat kan länge hållas i akvarium. Det uthärdar lätt 

 fångenskapen, äfven om vattenombyte sällan sker och vattnet 

 blir osunt. Fisken är nämligen i hög grad seglifvad. Ett par 

 individer, som jag en tid förvarade i akvarium -- en större 

 cylindrisk glasburk — lågo mestadels stilla, nedgräfda i bot- 

 tenslammet, så djupt att ej ens ögonen eller munnen sköto 

 upp därur. Hela fisken, således äfven hela hufvudets öfversida, 

 var fullständigt dold. Ibland kommo dock ögonen och munnen 

 upp. I synnerhet om kvällarna blefvo fiskarna mera rörliga 

 och kommo upp samt simmade omkring. De lockades äfven 

 af lampsken, på samma sätt som många nattfjärilar. Det synes 

 därför, som om nissögat skulle vara en fisk med hufvudsak- 

 ligen nattliga vanor. Sannolikt hämtar den sin mesta näring 

 under de mörka timmarna af dygnet, under det att den om dagen 

 vanligen ligger nergräfd och ogärna är i rörelse. Dock är 

 mina ofvan anförda observationer ej tillräckligt talrika eller 

 noggranna för att afgöra, huru härmed förhåller sig. De fångna 

 fiskarna togo emellertid till sig hufvudparten af sin föda först 

 sedan det blifvit mörkt. De bökade då alltid ifrigt i dyn. 



Ett par ord om nissögonens diet kunna här vara på sin 

 plats, då ej så mycket därom förut är kändt. Sedan länge vet 

 man, att födan utgöres af mycket små organismer. Redan en 

 flyktig blick på fiskens yttre upplyser oss ju om att så måste 

 vara fallet. Munnen är nämligen mycket liten. Som nämndt, 

 söker djuret sin näring genom att rota i bottnen. Den lefver 

 således företrädesvis af de djur. som lefva däri eller i bottnens 

 omedelbara närhet. Därjämte medfölja naturligtvis alltid en 

 hel del oorganiska partiklar jämte förmultningsrester, såväl 

 animaliska, som vegetabiliska. Nissögat är en slamslukare, 



