ÖLANDS FÅGLAR I 5 



som eljest föga öfverensstämmer med det öländska folklynnet, 

 planterat skog, och dessa uppväxande barrträdsdungar ha 

 lockat en del fåglar att häcka, oftast -- naturligtvis - kråkor 

 och skator, men äfven kajor och starar. Då dessa senare på 

 grund af bristen på äldre träd här icke kunnat finna sina van- 

 liga boplatser i ihåliga stammar, ha de löst bosättningsfrågan 

 på det sättet, att de inkräktat gamla skatbon, i hvilka man ofta 

 finner ägg af kaja eller stare. De ha sålunda tillpassat sig 

 efter förhållandena liksom Stockholms gråsparfvar på grund 

 af sin talrikhet mot sin vana lägga sina bon i träden, där det 

 är vanligt att finna dem i Humlegården och Kungsträdgården. 

 - En egendomlig boplats för stenskvätta fann jag en gång i 

 Gärdslösa, i det att boet låg alldeles öppet på en tufva i en 

 gammal vipbale, såmedelst markerande ägarens ogillande af de 

 smala öländska stenmurarna, hvilka bestå af tunna, flata kalk- 

 stenshällar, lagda på hvarandra, endast en i bredd och således 

 omöjliggörande fästandet af ett bo emellan dem. 



Alvarets lågväxta, men kraftiga gräsmatta ger uppehälle 

 åt tusentals hästar (alvardampar), kor och får. I trots af 

 bristen på träd och buskar är haren ganska allmän, och i sten- 

 murar och stenrösen håller vesslan till. Af de fåglar, som an- 

 träffas på det egentliga alvaret, äro brockfågeln, vipan och 

 större strandpiparen jämte lärkan, stenskvättan och kornsparf- 

 ven (tämligen allmän) de vanligaste. Man kan säga, att brock- 

 fågeln, vipan och lärkan ge alvaret dess karaktär, de två se- 

 nare på grund af sin talrikhet och brockfågeln eller, som den 

 på öländska heter, alvargremen, på grund af sin med markens 

 färg öfverensstämmande teckning och sitt klagande läte, som 

 så väl harmonierar med de ödsliga vidderna. För öfrigt på- 

 träffas i de å alvaret talrikt kringströdda vattenfyllda mossarna 

 Anas boschas, acuta och qaerqiiedula, Totanus totanus, Hydro- 

 chelidon nigra, Sterna hirundo och paradiscea, Larus canus och 

 ridibnndus, Podiceps auritus, Motacilla flava m. fl. Äfven inne- 

 hålla dessa mossar en rikedom på grodor och paddor, där- 

 ibland Bufo viridis och Råna agilis, som 1910 fanns talrik i 

 kärren vid Vickleby. 



