7 8 FAUNA OCH FLORA 



En familj, inom hvilken en stor inbördes öfverensstämmelse 

 i fjäderdräkten härskar, är nattskärrornas (Caprimulgidce). Vi 

 finna där i regel en brun eller grå fjäderskrud, som är spräck- 

 lig genom mörkare och ljusare fläckar och streck. Denna an- 

 språkslösa och föga i ögonen fallande dräkt står naturligtvis i 

 öfverensstämmelse med dessa fåglars lefnadssätt. Det är tyd- 

 ligen fråga om en tillpassning till omgifningen, som gifver fåg- 

 larna skydd om dagen, då de orörliga trycka på marken eller 

 längs efter någon trädgren. Men öfverensstämmelsen i färg 

 inskränker sig ej blott till den allmänna grå eller bruna grund- 

 tonen, utan sträcker sig äfven till vissa fläckar och märken, genom 

 hvilka nattskärrornas hanar skilja sig från honorna. Dessa mär- 

 ken, som vi ju säkerligen känna till och som vi så väl kunna 

 iakttaga hos hanen af vår vanliga nattskärra vid dess flykt under 

 våra ljusa sommarkvällar, utgöras af hvita fläckar på några 

 af de första handpennorna samt mer eller mindre hvitt i spet- 

 sen af de yttre stjärtpännorna. En teckning efter detta mön- 

 ster förekommer ej blott hos det öfvervägande flertalet af det stora 

 nattskärresläktet Caprimnlgus, utan äfven hos åtskilliga andra. 

 Såsom exempel må anföras det amerikanska släktet Stenopsis, 

 som utmärker sig för sina långa borst, som räcka långt utanför 

 näbben, ehuru denna är rätt lång för en nattskärra; Nyctidro- 

 muSj likaledes från Amerika, som har jämförelsevis långa tar- 

 ser och därför ganska bra kan röra sig på marken; den afri- 

 kanska Scotornis med kilformig stjärt; Macropsalis från Syd- 

 amerika med gaffelklufven stjärt. Vidare gäller detsamma om 

 flera släkten, som afvika från våra nattskärror därigenom, att 

 de sakna borst vid näbben eller blott ha svaga dylika, t. ex. 

 Euro stop o dus från Australien, Cfiordeiles från Amerika, hvars 

 arter jaga myggor i skymningen, samt Podager i Sydamerika 

 m. fl. 



Visserligen finnas äfven inom släktet Caprimulgus några 

 få arter, som sakna hvitt på de yttre stjärtpennorna, och en 

 art från Nordamerikas sydstater (C. carolinensis) samt en från 

 Sydamerika (C. rufus) ha ej heller hvitt på handpennorna. 

 Teckningsmönstret i fråga är ju dock, såsom framgår af det 



