82 



FAUNA OCH FLORA 



där, egendomligt nog, äro kalkbundna.) Som ett belysande 

 exempel härå skulle jag vilja anföra Epipactis palustris. Arten 



är spridd öfver större delen 

 af södra och mellersta Sverige 

 å växlande underlag och har 

 sin egentliga klimatiska nord- 

 gräns i stort sedt samman- 

 fallande med vinterisotermen 

 för — 5° C. I Norrland är 

 den endast anträffad å kalk; 

 den var en lång tid endast 

 känd från kalkmarkerna i 

 Gäfletrakten, tills den för 

 några år sedan upptäcktes på 

 ett par lokaler å den jämtländ- 

 ska siluren. Från det mellan- 

 liggande, klimatiskt bättre lot- 

 tade, kustlandet är den ej 

 känd. Ungefär samma för- 

 hållande gäller ifråga om E. 

 latifolia (ej att förväxla med 

 E. latifolia var. violacea, som 

 torde vara en västlig invand- 

 rare), hvilken äfven har sina 



Karta öfver Orchis incarnatas % och nordligaste kända utposter å 



o.cruentas (o) utbredning. For båda j ämt i a ndssiluren. Nämnas kan 



arterna äro alla kända norrländska loka- 

 ler inlagda. O. cruenta finnes dessutom Också, att CliamorchlS alpina 

 äfven å Gottland; som dess utbredning oc h, Qymnadeniaalbidai Torne 

 där ej är närmare känd äro lokalerna 

 ej medtagna å kartan. Inom det streckade 

 området förekommer O. incarnata mer 

 eller mindre allmänt eller sällsynt; i 

 Västergötland är förekomstsättet obekant. 

 Uppgifterna för Göta- och Svealand äro 

 hämtade ur A. Berlins växtgeografiska sydliga Växter af denna klass 



uppräknade i det ofvan cite- 

 rade arbetet. Härtill skulle möjligen kunna läggas Circa?a alpina, 

 som af mig, i Norrland, observerats endast å kalkhaltigt substrat. 



Lpm. äro anträffade uteslu- 

 tande å kalk (Th. Fries). 

 Utom de här nämnda orchi- 

 déerna finnas ett flertal andra 



