Smärre meddelanden 



Nya resultat af laxmärkning i Västernorrlands län. 



1 sin redogörelse för fisket i Västernorrlands län under år 1914 

 har fiskeriinstruktören J. A. Ling äfven lämnat några intressanta 

 meddelanden 0111 de resultat, som senast vunnits genom märkning 

 af laxfiskar i nämnda län. Hr Ling skrifver: 



»Af de under hösten 1912 vid fiskodlingsanstalten i Flo och i 

 Resele märkta afvelslaxarna hafva under året återfångats sex styc- 

 ken, alla honlaxar, samt en öringhona, som utsläppts i Resele år 

 1 91 2, men återfångats i Faxälfven i närheten af dess utlopp i Ånger- 

 manälfven. Laxarna hafva alla återfångats i samma vattendrag el- 

 ler nedanför detsamma. N:o 8 och n:o 14 utsläpptes i Flo, de öf- 

 riga i Resele. Deras tillväxt och fångstplats framgår af nedanstå- 

 ende förteckning, där vikten och längden vid utsläppandet är an- 

 gifven inom parentes: 



N:o 14 fångades i juni vid Löfvik, vikt 14,4 kg. (9,5 kg.) längd 

 104 cm. (104 cm.), n:o 2,684 fångades i juni vid Abord, vikt 15 kg. 

 (12 kg.) längd — (105 cm.), n:o 2,689 fångades i juni i Sand, Ed, 

 vikt 10, s kg. (6 kg.) längd 95 cm. (82 cm.), n:o 2,697 fångades i 

 juni i Österås, vikt 2,1 kg. (0,5 kg.) längd — (47 era.), n:o 2,696 

 fångades den 10 juli i Skorped, vikt 12,5 kg. (9 kg.) längd 107 cm. 

 106 cm.), n:o 2,677 fångades den 18 juli i Västerås, vikt 13 kg. 

 (10 kg.) längd 113 cm. (110 cm.), n:o 8 fångades i okt. i Flo, vikt 

 10, j kg. (5 kg.) längd 105 cm. (90 cm.). 



Största tillväxten företer den förut nämnda öringen, n:o 2697, 

 och de yngre laxarna. Märkligt nog har nu af de 27 laxar och 

 öringar, som hösten 1912 utsläpptes i Resele, redan återfångats mer 

 än en tredjedel eller 10 stycken, hvaraf 4 laxar och 1 öring 1913, 

 samtliga hanfiskar, och lika många 1914, men då blott honfiskar! 



Ledsamt nog hafva ej några laxmärken hitsändts de sista åren 

 af den internationella hafsfiskekommissionen, och de af mig inlösta 

 märkena hafva ej heller betalts under 19 14, hvadan forskningen 

 inom detta område svnes komma att inställas, just då resultaten börja 

 visa sig mera tydligt än någonsin förut. 



De i höstas utsläppta afvelslaxarna märktes blott genom ett 

 eller två hål i fettfenan, något som väl icke torde sä lätt observeras.» 



Af intresse är bl. a. att se, huru ringa längdtillväxten är, när 

 laxen hunnit till en längd af något öfver 1 m. Denna längd kan 

 alltså sägas vara blanklaxens normala maximilangd, ehuru den na- 



