Q 2 FAUNA OCH FLORA 



Fynd af storskarv i Värmland. 



I oktober 1914 hittades i ett nät i sjön Alkvettern i Östra 

 Varmland en årsunge af storskarv. 



E. Klefbeck. 



Ekorren och skogen. 



Litet hvar ha vi sett, att granskogens mark ibland är alldeles 

 öfversållad af små tumslånga, friska grenspetsar. Vi veta, att det 

 är ekorren, som varit framme. För att komma åt blomknopparna 

 har han bitit af de yttersta kvistarna. Men hur snabb han är i sitt 

 ödesdigra värf, det är få, som ana. I går hade jag tillfälle att iakt- 

 taga en knoppätande ekorre. På en minut lät han i medeltal 13 

 kvistar regna ner. Knappt 5 sekunder var således nog för honom 

 att hinna fatta en kvist med framfötterna, afbita spetsen och pilla 

 i sig knopparna. Detta gör 780 blomknoppbärande skott i timmen. 

 Skulle vi söka räkna ut, livad en enda ekorre hinner med i den 

 vägen under en säsong, finge vi en svindlande siffra. Inte under- 

 ligt, om man klagar öfver klena fröskördar! 



Stockholm den 23 mars 1915. 



Carl Fries. 



Det äger nog sin obestridliga riktighet, att ekorrarna i ofvan- 

 nämnda hänseende göra stor skada, men en ren multiplikation af 

 ett iakttaget faktum leder å andra sidan lätt till öfverdrift i upp- 

 skattningen däraf. Red. 



Jaktfalk skjuten vid Uppsala. 



Då ett meddelande om ett mycket ovanligt skott, jag blef i 

 tillfälle göra den 25 dennes, torde vara af ett visst intresse, tar jag 

 mig härmed friheten omtala följande. 



Jag var på morgonen sysselsatt med kråkskytte för lefvande uf 

 vid Grenby utanför staden, då en stor roffågel kom och slog för 

 ufven: jag sköt honom, och min förvåning blef inte litet stor, då 

 jag gick ut och hämtade honom och fann, att det var en jaktfalk. 



Falken, som nu stoppats hos Kolthoffs, är en ung hona med 

 tydligt utvecklade äggstockar. I kräfvan, som var helt fylld, hade 

 hon så godt som en hel rapphöna. 



Uppsala den 27 mars 191 5. 



Petrus Falk, 



Löjtnant. 



