I i 4 FAUNA OCH FLORA 



kakteer. De steniga sluttningarna af Santa Rita Mountains 

 bjödo nästan vid hvarje steg på nya intryck. Här och där en 

 knotig ek, en storväxt en f Juniperus pachyphloea) eller en ly- 

 sande grön Garrya Wrigthii (egen familj), på jämnare mark 

 gräsmattor med perenna örter, bland stenarna Agave Palmeri, 

 Dasylirion Wheelerl eller Nolina microcarpa, i klippspringorna 

 Chellantes, Pellcea- och Selaginella-avter. Uppe på kammarna 

 skymtade det montana barrskogsbältet (Piuus, Pseudotsuga, 

 Abies). 



Ett godt exempel på de djupare, bättre bevattnade dal- 

 gångarnas flora gaf oss Stone Cabin Canon. Här hade fuktig 

 mylla samlat sig, bärande en skuggrik skog af Juglans major, 

 Morus celtidfiolia, Platanus Wrightii, Quercus oblongifolia, 

 Sapindus Drummondii, Zisyphus lycioides (Rhamn.), Celtis reti- 

 culata etc; i träden klängde en Passiflora — en verklig oas i 

 öknen! 



Järnvägsresan österut genom sydstaterna öfver New Or- 

 leans och vidare upp till New York var ytterst fängslande: 

 New Mexicos och Texas' öknar och stepper, Louisianas bör- 

 diga marker, sumpcypresserna (Taxodium distichum) kring 

 Mississippis flodsystem, tallskogarna med marktäcke af dvärg- 

 palmer (Sabal), de brokiga löfskogarna å Alleghanybergens 

 yttersta sluttningar, skiftande i höstens färgskala. Den gången 

 blef det nu bara botanik från kupéfönstret, men äfven den me- 

 toden lämnade någon behållning. 



