Hvad bör förstås med »Mellanskarfven 



(Phalacrocorax carbo medius Sv. Nilsson)»? 



A t 

 E. Lönnberg. 



ven nilsson hade iakttagit, att en del svenska 

 skarfvar voro mindre än andra ocli delade 

 därför upp Linné's »Pelecanus Carbo» (senare 

 i tiders Carbo carbo eller såsom kanske oftare, 

 ehuru orätt, skrifves Phalacrocorax 1 carbo) i 

 I två »formen. Han hyste om dessa den upp- 

 fattningen, att de »äro till storleken och åtskilligt annat så 

 olika, att de sannoligt komma att befinnas utgöra 2:ne arter, 

 sedan de tillräckligt blifvit undersökta» (Skand. Fauna, Fog- 

 larne, Bd. 2, 3 uppl. p. 515). Emellertid är det blott storleks- 

 karaktärer, som af honom anföras, och dessa ställa sig på 

 följande sätt för de båda formerna. 



»Storskarfven (Phalac. Carbo major N.) 



»Längd 2Vs till nära 3 f.» 

 »Näbben från pannskelet kring 3 t.» 



vid roten 7 V2 1. hög, 7 1. bred» 

 »från munviken 4 t. 5 1. 

 »från vingleden 14 i 2 till 15 t.» 

 »stjerten 6 t. 6 1.» 

 »tarsen 2 t. 6 1.» 

 »uttån 4 t. 4 1.» 

 »mellantån 3 t. 4 1.» 



baktåu 1 t. 5 1.» 



Mellanskarfven (Phalac. 

 Carbo medius N.) 



»2 f. och några få t.» 



»2 t. 3 å 4 1.» 



»lika hög och bred» 



»3 t. 6 1.» 



»13 t. 4 1.» 



»6 t.» 



»2 t. 3 å 4 1.» 



4 t.» 



3 t. 1 1.» 

 »1 t. 3 Va 1.» 



1 Såsom auktor för namnet Phalacrocorax citeras Brisson, men då denne 

 ej tillämpade binomenklaturen, kunna hans namn enl. fastställda nomenklatur- 

 regler ej användas. 



