1 I 6 FAUNA OCH FLORA 



Vid färgbeskrifningen namnes ingen skillnad mellan for- 

 merna. Däremot gifves rörande vistelseort och lefnadssätt det 

 viktiga meddelandet, att »den mindre formen (Phac. carbo me- 

 dius) förekommer hos oss på skogbeväxta öar och holmar i 

 Östersjön och vid de stränder, åtminstone upp i Blekinge, der 

 han häckar i åtskilliga skogslundar, hvilket nedanför skall näm- 

 nas.» Längre ned säges ytterligare. »Den mindre racen häc- 

 kar i några skogar i Blekinge i synnerhet i Hoby socken». 

 Några lokaler, där mellanskarfven skulle häcka i Skåne, om- 

 nämnas ej. Detta synes ganska egendomligt, då det dock på 

 Sv. Nilsson's tid och ännu långt senare funnos kolonier af 

 skarfvar, som häckade i träd i detta landskap, ehuru numera ej. 

 Särskildt må nämnas godsen Snogeholm och Krageholm. Emel- 

 lertid måste det väl kunna antagas för visst, att äfven den i 

 Skåne häckande skarfven var identisk med den nämnde för- 

 fattarens »medias». Hvad som särskildt tyder härpå är, att 

 utom Blekinge nämnas äfven af Nilsson skogar i Danmark 

 såsom häckningsort för mellanskarfven. Men fanns denna på 

 båda dessa ställen, bör den ju ovillkorligen också ha lefvat i 

 det mellanliggande Skåne. Det är af vikt att fastslå detta, ty 

 det synes numera ej finnas något exemplar i behåll af den 

 skarf, som häckade i Blekinge. Åtminstone finnes intet dylikt 

 exemplar i Riksmuseum, ej heller i Lunds museum enl. benäget 

 meddelande af prof. Wallengren, och ej heller i Karlskrona 

 museum, såsom lektor G. Carlson i bref upplyst. Däremot 

 finnas flera exemplar i Lunds museum, hvilka härstamma från 

 Skåne. Af särskildt stort intresse äro tvenne exemplar i prakt- 

 dräkt från Krageholm, hvilka prof. Wallengren välvilligt låtit 

 mig låna för undersökning. Dessa båda äro ett par, <£ och $ 

 skjutna samma dag, nämligen såsom etiketten upplyser den 2 

 maj 1881 vid Krageholm af adj. d:r E. Neander. (Deras musei- 

 signaturer äro resp. (M. L. Av. Sv. 94. 1. g.» samt »h.») Honan, 

 som är vackrast, kan beskrifvas på följande sätt: Hufvudet 

 grönsvart med isynnerhet på sidorna tätt sittande, fina, hvita, 

 små plymfjädrar. Strupe och kinder hvita. Hals, rygg, bröst 

 och buk svarta med mörkgrön glans. Skulderfjädrar, ving- 



