Ett och annat om pilgrimsfalken. 1 



Af 

 Hugo Granvik. 



land de fåglar, som äro mycket illa anskrifna 

 och hufvudsakligen kända såsom fågelvärldens 

 förbrytare, har man sedan gammalt tillerkänt 

 pilgrimsfalken en särskildt framstående plats. 

 Förr i tiden ansåg man ju så godt som alla 

 roffåglar för skadliga, och i tal och skrift 

 härdade man denna mening, men på senare tider har man 

 emellertid börjat inse, att denna åsikt tål och fordrar en viss 

 modifiering. Många forskare ha ägnat mycken tid och ned- 

 lagt stort arbete på undersökningar öfver de resp. roffåglarnas 

 nytta och skada och i regel kommit till den slutsatsen, att 

 ingen roffågel är uteslutande skadlig. Och hvad nu pilgrims- 

 falken beträffar, torde nog en del öfverdrifter i fråga om den 

 skada denna fågel gör m. m. ligga till grund för den mycket 

 allmänna åsikten, att han ej på något vis är till nytta utan 

 bör, hvar och närhelst han påträffas, förföljas och dödas. 



Då jag för ett par år sedan besökte Kullaberg, fick jag 

 tillfälle att på nära håll iakttaga denne beryktade fågel. Här 

 på Kullen är han en gammal, känd företeelse; många ha sett 

 honom, och flertalet af dem, med hvilka jag talat om falken, 

 hysa ett djupt och bittert hat till honom. Det ser verkligen 

 ut, som om man här har samma uppfattning som C. A. Hollgren 

 ger uttryck åt, då han säger, att pilgrimsfalken är en fruktans- 

 värd buse». 2 — Allt nog, många känna till honom, men alla 



1 Manuskriptet inlämnadt till Redaktionen den 13 mars 1915. 

 3 Fauna och Flora, 3:dje arg. (1908), sid. 189. 



