ETT OCH ANNAT OM PILGRIMSFALKEN 1-3 



ha icke reda på, hvar han bor. Då det ju är en känd sak, 

 att ifrågavarande falk på sitt område ej gärna tål någon annan 

 af samma art på flera mils omkrets, är det väl troligt, att här 

 ej förekomma flera än just detta enda par och på Kullaberg, 

 som bland sina formationer hyser tusentals mer eller mindre 

 otillgängliga klyftor och klipputsprång, är det förenadt med 

 ganska stort besvär att leta rätt pa hans boplats. 



Sedan många år tillbaka bodde paret i en viss klyfta eller 

 måhända rättare på ett visst utsprång af Kullabergs norra 

 sida, en plats, som var tämligen svåråtkomlig. Men då det ej 

 fick vara i fred här, flyttade det till ett i närheten liggande 

 ställe, som af naturen är mera skyddadt och dessutom nära 

 nog oåtkomligt. — Pilgrimsfalkarnas envisa förkärlek för sina 

 gamla häckplatser är ju allmänt känd, och det är denna om- 

 ständighet, som otvifvelaktigt i hög grad bidrager till att 

 stammen decimeras, ty trots deras stora försiktighet falla de 

 merendels offer för någon jägare, som har reda på, att de bo 

 i trakten, eller så finns det nog andra personer till hands, 

 som skjuta ungarna och på många andra sätt hindra stam- 

 mens ökning. 



Mina besök hos falkarna skedde, medan de ännu bodde 

 på sin gamla klippa, och redan i slutet af februari månad, 

 då ännu snön låg kvar här och hvar, såg jag dem vid den 

 blifvande boplatsen. Först de sista dagarna af april var kullen 

 färdig, och boet låg som nämndt på ett utsprång af en så 

 godt som lodrät klippvägg. I regel äro dylika klippafsatser 

 gräsbevuxna, emedan jord fallit ned från högre belägna par 

 tier, och sedan ha gräs, ormbunkar och smärre örter slagit 

 rot, och slutligen bildar den växtlighet här finns ett synner- 

 ligen prydligt afbrott i bergväggens lafklädda yta. Nedanför 

 klippan lågo stora mängder rullstenar och klippblock och 

 härutanför utbredde sig Skeldervikens vatten. På denna sida, 

 som vetter mot hafvet, är bergets yta skroflig och ojämn, öf- 

 verallt försedd med taggiga utsprång och afsatser, och upptill 

 skjuter berget på vissa ställen en meter — och ibland mera — ut 

 öfver den söndersprängda sidan. 



