152 FAUNA OCH FLORA 



hittills okänd, af Olof Rudbeck själf år 1702 ombesörjd andra 

 upplaga af Campi Elysii, tomus I (Rudbeck, IV, 57). 



Jag har uppehållit mig vid dessa rent bibliografiska spörs- 

 mål något utförligare än som kanske varit i detta samman- 

 hang nödvändigt. Historien om Campi Elysii erbjuder emel- 

 lertid, som synes, flera rent af romantiska drag, hvilka äfven för 

 biologer torde erbjuda ett visst intresse, och å andra sidan 

 har jag med den utredning, som efter uppgifna källskrifter 

 lämnats af arbetets tom I, dess historia och öden, åsyftat att 

 förklara de tekniska bristfälligheter, man eljest vid betraktande 

 af vissa där lämnade växtafbildningar vore böjd att tillvita det 

 i allt förstklassiga Campi Elysii. 



För att återvända till utgångspunkten för denna historiska 

 exkursion, skall ytterligare anföras, att Rudbeck i anslutning 

 till det afbildade Gramen janceum meddelat en förteckning öfver 

 de synonymer, hvarunder varieteten ifråga omnämnts i den 

 patristiska litteraturen. Listan, som är särdeles utförlig, om- 

 fattar icke mindre än ett tjugutal arbeten, hvilket visar, att 

 den beskrifna deformationen å Juncus articulatus vid upprepade 

 tillfällen i litteraturen anförts. Det är obekant, huruvida Rud- 

 beck anträffat de exemplar, han afritat, i Sverige. Campi Elysii 

 lämnar härom icke någon upplysning. Det förtjänar dock att 

 i detta sammanhang nämnas, att Rudbeck fattade planen till 

 utgifvande af sitt Campi Elysii vid studium af den berömde 

 tysk-danske botanisten Joachim Burser's stora herbarium, hvil- 

 ket på 1650-talet bortfördes som krigsbyte från Soro akademi 

 i Danmark och sedermera genom Rudbeck's åtgöranden done- 

 rades till Uppsala universitet. Detta från olika länder i Europa 

 sammanbragta herbarium, hvilket ännu i dag besitter stort 

 värde och för den närmare bestämningen af arterna i Bauhin's 

 Pinax theatri botanici kan sägas vara rent af klassiskt, ville 

 Rudbeck söka i viss mån föreviga genom att afteckna dess 

 växtexemplar, hvilka, som han förmodade, eljest kunde råka 

 att förr eller senare förstöras. Det är möjligt, att något ex- 

 emplar i Burser's herbarium legat som original till grund för 



