158 FAUNA OCH KLORA 



Nerike (Örebro), Värmland (Ekenäs [å Juncus ustiilatiis Hoppe]) 

 och Öland (Lenstad [Lagerheim]). Enligt Lagerheim (I, 22) 

 förekommer cecidiet på Juncus Gerardi vid Mariehamn å Åland. 1 

 Hvad beträffar insekten, var denna redan af Zetterstedt 

 (I, 306) känd från flera provinser i vårt land, bland andra från 

 södra Lappmarken, där den likväl uppgifves förekomma säll- 

 synt. Enligt Reuter (II, 147) är den anträffad i följande land- 

 skap: Skåne, Öland, Småland, Öster- och Västergötland, Bohus- 

 län, Nerike, Södermanland, Stockholm, södra Lappmarken. Livia 

 juncorum torde sålunda vara utbredd öfver hela Sverige, möj- 

 ligen med undantag af landets nordligaste delar och regio 

 alpina. 



För att än en gång dröja vid Rudbeck's Carnpi Elysii, ut- 

 gångspunkten för denna skiss, så räddades undan branden 

 1702, förutom de redan nämnda exemplaren af tomerna I och 

 II, intill 6,000 handritade och handmålade planscher till arbe- 

 tets fortsättning. Efter Olof Rudbeck d. y:s död 1740 för- 

 såldes dessa, jämte det unika exemplaret af tornen I och andra 

 värdefulla alster af de båda professorerna Rudbeck's natur- 

 historiska forskning, till deGeer's fideikommissbibliotek åLeufsta. 

 När Swederus i sin lefnadsteckning öfver Olof Rudbeck d. ä. 

 säger, att ifrågavarande planscher på 1870-talet där upptäcktes 

 af Ährling och Swederus (I, 569 ff.), så vittnar denna upp- 

 gift om, huru det märkliga verket Carnpi Elysii råkat efter 



1 I Europa har cecidiet af Livia juncorum iakttagits på icke mindre än 15 

 olika Juncus-arter, hvilka Houard sammanställt i sin stora cecidologiska handbok 

 (I, 99; 111, 1278). Dess geografiska utbredning synes vara särdeles vidsträckt. 

 Åtminstone uppträda med Zif/a-cecidiet öfverensstämmande galler såväl i Ame- 

 rika å Juncus marginatus (utbredd i Nord-, Mellan- och Sydamerika), J. acumi- 

 natus (Nordamerika) och J. Elliotii (södra Förenta Staterna) som i Ostasien å 

 J. prismatocarpus och J. uiponensis (Japan). (Buchenau, II, 79). 



I Lunds botaniska institutions extraskandinaviska herbarium visa följande 

 Juncus-arter cecidiet ifråga: Juncus lamprocarpus Ehrh. (prope Goettingam 

 frequentissime; Neisse [Schlesien]), J. obtusiflorus Ehrh. (in paludosis prope Cam- 

 bridge), J. acuminatus Michx. (Calgary [distriktet Alberta, Canada]) och J, cana- 

 densis J. Gay (Andover [Massachusetts, U. S. A ]). Såsom värdväxt för Livia 

 juncorum torde den sistnämnda Juncus-arten vara för vetenskapen ny. 



