TYA MÄRKLIGA RENHORN I 67 



Beträffande den vetenskapliga förklaringen till de skildrade 

 fenomenen, torde i stort sedt kunna sägas, att intet som helst 

 med säkerhet är kändt. Talrika teorier angående saken ha blif- 

 vit uppställda, men ingen uppbäres ännu af fullt otvetydiga 

 bevis och experiment. 



Med afseende på hvad som i ofvanstående uppsats yttras 

 om relationen mellan klöfkörteln och dess sekret samt horn- 

 tillväxten hos renarna, så är det ju visserligen svårt att därom 

 uttala något bestämdt omdöme. Det torde dock näppeligen 

 kunna antagas, att lapparna ha rätt, då de tillskrifva ifråga- 

 varande körtelsekret någon för horntillväxten betydelsefull di- 

 rekt skapande kraft, så att renarna med användning däraf 

 skulle kunna tänkas »göra» hornen. Däremot torde det kunna 

 tillåtas att uppställa en annan hypotes, som tillsvidare torde 

 kunna få anses lika god som någon annan. Den ifrågavarande 

 körteln mellan klöfvarna är en fettkörtel, och dess afsöndring 

 är fettartad. För åtskilliga blodsugande insekter synes ett 

 fettartadt resp. oljeartadt öfverdrag vara motbjudande af en 

 eller annan anledning. Jfr t. ex. det allmänt bekanta medlet 

 att hålla bort fäflugor från hästar genom att smörja bomolja 

 på de mest hemsökta ställena. Hornen äro hos hjortdjuren, 

 såsom är väl kändt, under tillväxten synnerligen blodfulla och 

 därför, framför allt i de mindre täthåriga, kolflika spetsarna, ut- 

 satta för anfall af blodsugande insekter, som orsaka blodför- 

 lust och klåda. Om nu renen med tillhjälp af den hårborste, 

 som sticker fram ur klöfkörtelmynningen, penslar det fett- 

 artade sekretet öfver spetsarna på de växande hornen, torde 

 detta kunna medföra en lisa, som utgör nog förklaring för 

 smörjningen. Om smörjningen kan indirekt genom afhållandet 

 af blodsugande insekter bidraga till hornets tillväxt är mera 

 ovisst, men ej alldeles uteslutet, då man tager hänsyn till rike- 

 domen på mygg och andra blodsugande insekter i Lappland. 

 Dock torde en sådan förkrympning, som i här ofvan omtalade 

 intressanta fall, knappt kunna ha sin grund uteslutande i ute- 



