ig6 FAUNA OCH FLORA 



mindre utsträckning, men i stället äro öronen mera hvita äfven 

 på halfva utsidan. Största olikheten visa hornen, som äro 

 helt bleka och dessutom gröfre tvärskrynkliga med större och 

 mera utpräglade tväråsar. De äro kortare — hos föreliggande 

 exemplar ej fullt 50 cm. — än hos Taurusrasen och äfven olika 

 till formen. Framsidan är nämligen mera tillplattad, nästan 

 alls icke kupig och på båda sidor är en väl utpräglad nästan 

 rätvinklig kant. Hornets baksida tunnar också ut vida mera 

 i en egg än hos Taurusrasen, och detta markeras än mera däri- 

 genom, att den inre hornytan delvis är konkav. Muflonfåret från 

 norra Persien, Elburzbergen, har beskrifvits med stöd af blott ett 

 par hufvuden år 1904 och kallades då efter en engelsk sportsman 

 W. Erskine, Ovis [orlentalis] erskinei af den engelske, nyligen 

 aflidne zoologen Richard Lydekker. Namn ha äfven gifvits åt 

 muflonraser närbesläktade med de nu nämnda, en lefvande i 

 trakten af Urmijön, en i mellersta Persien kring Ispahan samt 

 en i sydöstra Persien i Laristan. O. g. erskinei bildar på sätt 

 och vis genom sina framtill plattade och på sidorna skarpt 

 kantiga horn en öfvergång till det strax öster därom på grän- 

 sen till Turkestan lefvande urial-fåret, Ovis vignei. Den sist- 

 nämnda arten är dock väpnad med starkare krumböjda horn, 

 som ha sina spetsar riktade framåt på sidorna af hufvudet och 

 något utåtvridna. Detta får från Köpet Dagh anses af den 

 schweiziske zoologen Duerst vara stamform för vissa tamraser 

 af får, som sedan förts västerut till Europa. Detta skulle ha 

 skett så tidigt, att enligt den nämnde forskaren pålbyggnads- 

 folket i Schweiz skulle ha haft får af dylikt slag. Andra urial- 

 raser i Tibet och Ladak skulle ha lämnat material till där 

 domesticerade får. Ett faktum är att det går lätt att korsa 

 urial med tamfår. Enligt dessa antaganden, som synas ha gan- 

 ska starka skäl för sig, skulle tamfårets ursprung vara ganska 

 sammansatt. 



Till jämförelse meddelas här några mått af skallen af O. o. 

 erskinei och af europeisk muflon. l 



1 De senare måtten citerade efter Miller. 



