202 FAUNA OCH FLORA 



ledes så godt som svart med ett helt svagt grönt skimmer i 

 vissa dagrar. Nedre delen af halsen askgrå med en svag skift- 

 ning åt brunt. Kräftrakten något mörkare ask- eller snarare 

 skiffergrå, öfverlagd med orent hvitaktiga bräm på fjädrarne. 

 Sidorna ännu något mörkare, men med bredare ljusa bräm. 

 Hela undersidan hvit med undantag af trakten på sidorna af 

 anus, som är grå. Rygg och skulderpartier svarta med m. 1. m. 

 tydliga ljusa kanter i skuldertrakten, hvars yttre fjädrar bli 

 bredt hvitspetsade och dessutom ofta delvis ha ett hvitt midt- 

 streck; de yttersta helt hvita blott med svarta kanter. Vingar 

 och stjärt som i vinterdräkten, utom att en del handtäckare äro 

 svarta. 



Utom den vanliga doppingen hade jag äfven i år tillfälle 

 att få se svarthakedoppingen (Podiceps auritus). Det är nu 

 tredje sommaren å rad, som jag iakttagit den ungefär på samma 

 ställe, och jag har redan förut misstänkt, att den häckat där. 

 Nu torde väl detta få anses ganska säkert. Af särskildt in- 

 tresse var att se, att den ena af paret redan hade fullfärdig 

 vinterdräkt med strupe och framhals hvita, under det att hal- 

 sen på den andra var rödbrun. Detta urskildes tydligt med hjälp 

 af Zeiss-kikaren, men båda flögo, innan jag kom dem alltför nära. 



Tåkern är dock som bekant ej blott ett kärt tillhåll för 

 simfåglar, utan utöfvar tillika en mäktig dragningskraft på alle- 

 handa vadare. På mader och betesmarker i sjöns omgifning 

 sökte tofsviporna i stora flockar sin föda eller tumlade oroligt 

 om i luften. Unga spofvar på flyttning syntes då och då, 

 mestadels enstaka draga mot söder. Vid en plats, som är känd 

 under namnet Kråkbröstet, är en idealisk vadarestrand. En 

 fuktig, af betande kreatur delvis söndertrampad gräsmark sträc- 

 ker sig ned till det grunda vattnet, där på en sträcka ingen 

 vass eller säf växer, och på båda sidor om denna finnas kärr 

 och mader. I dessa senare var det ganska godt om enkel- 

 beckasiner. Vid den kala stranden syntes nästan alltid kärr- 

 snäppor, Tringa alpina, både äldre svartmagade och yngre fåg- 

 lar. Alla våra Totanus-artev voro representerade. Skogssnäp- 

 pan (T. ochropus) mest vid vattenhål i kärrmarken, de andra 



