DEN HÖGXORDISKA GRÅSISKAN PÅ SPETSBERGEN 2ö~ 



hörande till den högnordiska gråsiskan (Acanthis Hornemannii 



Holh.)- 



Hvad jag här velat fästa uppmärksamheten på är, att det 

 hemförda exemplaret såsom nämnts afbildats af H. E. Dresser 

 i dennes »History of the birds of Europé» (vol. 4, London 

 1871 81, p. 56, pl. 189, fig. 2). Han säger i texten, att Eaton 

 »in 1873 found this bird breeding at Wijde Bay , hvilket väl 

 är för mycket sagdt. »On the plate together with Linota 

 exilipes I have figured the adult bird in full breeding-dress 

 obtained in Spitzbergen by Mr. Eaton». Exemplaret, en hanne, 

 säges finnas i Cambridge. 



Le Rofs framställning af Eatons fynd, dass er und 

 seine Begleiter am 6. Sonntag nach Trinitatis in der Wijde- 

 Bay mehrere Leinfinken gesehen und gehört hatten, von denen 

 ein Exemplar mit kleinen Sämereien im Kropfe geschossen 

 wurde», säger något för mycket. Ty Eaton själf såg ju intet 

 annat än det sedermera skjutna exemplaret, och detta var ju 

 också det enda, som hördes. Och när Le Roi med rätta 

 framhåller, att det bleibt höchst fraglich», om de iakttagna 

 äggen härrörde af gråsiska, så kan detta tvifvel helt visst 

 utsträckas äfven till de af manskapet omnämnda fåglarne. 



Hvad man med säkerhet vet är följaktligen, att ett enda 

 exemplar af den högnordiska gråsiskan hittills iakttagits på 

 Spetsbergen. »Ob die Art 1873 daselbst auch genistet hat, 

 muss zweifelhaft bleiben» (Le Roi). En undersökning af det 

 inre af Wijde Bay med uppmärksamheten särskildt riktad åt 

 denna fågels eventuella förekomst vore emellertid att anbefalla, 

 ty här synes äfven växtligheten vara oväntadt rik. Man får 

 ej glömma, att om unga snösparfvar kunna tagas för gråsiskor, 

 så kunna, omvändt, äfven de senare af lekmän förväxlas med 

 de förra. 



