SJÄLHUNDS- OCH HVALF ÅNGSTENS STÄLLNING ETC. 21$ 



tillfälligtvis besökas af europeiska skepp. Själlumdar och sjö- 

 lejon, hvilkas späck räknas som handelsvara, äro mycket tal- 

 rika på de öde kusterna af Syd-Amerika, Falklandsöarne och 

 Nyårsöarne, hvarest de likaledes kunna erhållas med mycket 

 mindre risk. Om det norra hafvet någonsin skulle rensas från 

 hvalar genom våra årliga fångster, så skulle vi kunna besöka 

 det andra halfklotet, hvarest dessa djur äro talrika, såsom 

 kändt är. Likvisst synes det föga behöfligt att gå så långt 

 mot söder som till Syd-Georgien för att söka efter dem, all- 

 denstund portugiserna och nordamerikanarne på senare år dö- 

 dat mängder af dem vid Amerikas kust, därvid ej gående längre 

 söderut än till Falklandsöarne. Det torde därför synas troligt, 

 att, ehuru Syd-Georgien hädanefter må blifva af betydelse för 

 människosläktet, den tidpunkt för närvarande är så fjärran af- 

 lägsen och måhända ej kommer att inträffa, förr än Patagonien 

 och Eldslandet äro bebodda och civiliserade såsom Skottland 

 och Sverige.» Forsters yttrande om möjligheten af, att det 

 norra hafvet skulle komma att »rensas från hvalar», visar åt- 

 minstone, att han ej hyste någon bedräglig föreställning om 

 det »outtömliga». 



Knappt ett kvarts sekel efter Forsters besök hade själ- 

 fångsten vid Syd-Georgien nått sin högsta höjd. Och år 1800 

 tog kapten Edmund Fanning på »Aspasia» från New York, ett 

 af aderton segelfartyg vid denna ö, säsongens prisfångst, be- 

 stående af 57,000 pälssjälskinn. Detta rekord uppnåddes aldrig 

 mera, ehuru fångsten tydligen fortsatte, ty när den ryske for- 

 skaren Bellingshausen seglade utefter den stormiga och ej kart- 

 lagda sydkusten af ön i december 1819, träffade han två en- 

 gelska tremastare i en af fjordarne. Dessa skepp hade redan 

 varit där fyra månader eller under den södra vintern ocli gjort 

 inkomstbringande affärer. Men när James Weddell mindre än 

 fem år senare kom till Syd-Georgien, fann han, att själhundar 

 af alla slag hade blifvit »nästan utrotade». Wedells berättelse 

 innehåller många historiska upplysningar och följande del däraf 

 är väl värd att citera: »[Cook's] officiella rapport om ön Syd- 

 Georgien, i hvilken han berättar om de stora mängderna af 



