242 FAUNA OCH FLORA 



blott ha litet svart på öronen, blef intet åtgjordt åt saken, 

 antagligen just på grund däraf, att den syntes själfklar: Oviks- 

 hararne skulle ju ha svarta öron. Jag skulle knappast tro, att 

 ens Uppsala universitetsmuseum har någon enda dylik hare kon- 

 serverad. — Emellertid rätt många år senare, någon gång i 

 slutet af 1890-talet, beslöt jag mig för att undersöka förhållan- 

 det litet närmare. Jag frågade i Distingsmarknaden efter svart- 

 örade harar, men då fanns det ej längre några sådana. Samma 

 sak upprepades flera år. Det var sålunda för sent, antingen 

 hade de svartörade hararna dött ut och tagit slut eller hade 

 månne marknaden med dem tagit en annan riktning. Några 

 upplysningar stodo ej att. vinna. Upprepade spörsmål blefvo 

 ej besvarade eller på onöjaktigt sätt. Ej ens när jag på senare 

 tid genom den jämtländska dagspressen framställde några 

 frågor efter den svartörade haren inkommo några meddelanden 

 af vikt. En person lät tillkännagifva, att alla fjällharar hade 

 svarta öron! 



Emellertid har nu ånyo den svartörade haren dykt upp 

 ur glömskan. Herr O. J. Olsson i Mon, Hammarstrand, in- 

 sände den 17 dec. 1914 till Vetenskapsakademien hufvudskinnet 

 af en hare, som han skjutit vid Ragunda i Jämtland i oktober 

 samma år. Denna hare hade från spetsen ända till basen 

 alldeles svarta öron, som blott voro lite svagt ljusspräckliga 

 på sidorna. Det var alltså en gengångare af de forna »svart- 

 örade Ovikshararne» från Distingsmarknaden i Uppsala, och 

 frågan om dem blef ånyo aktuell. Finnas dylika harar ännu 

 kvar i Ovikstrakterna eller ej? Om de finnas där eller annor- 

 städes, bilda de en konstant ras? Eller ha hararne i Jämtland 

 en analog förmåga att då och då producera svartörade harar 

 på samma sätt, som hararne i Kalmar län oftare än annor- 

 städes alstra svarta varieteter? Dessa frågor framställa sig 

 själfmant till besvarande. Från Ragunda meddelade dock hr 

 Olsson, att honom veterligt dylika harar där på orten ej förut 

 förekommit. Enligt meddelande till ryttmästare O. von Mentzer 

 i Upsala från hr D. Öländer, Östersund, i slutet af dec. 

 1914 lär emellertid ytterligare en svartörad hare ha skjutits i 



