2 44 FAUNA OCH FLORA 



alltså endast dessa kvarstående fläckar, som gifva upplysning 

 om sommardräktens färg. Och då de ej ha någon särskildt 

 mörk ton, kan man däraf sluta, att sommardräkten i sin helhet 

 ej varit mörkare än vanligt eller med andra ord, att haren i 

 öfrigt ej varit melanistisk, utan att det svarta sannolikt in- 

 skränkt sig till öronen. Detta gör svartöradheten i och för 

 sig mera märklig. Att mer eller mindre fullständigt melanis- 

 tiska former då och då uppträda bland däggdjuren såväl som 

 äfven bland andra ryggradsdjur, är ju en känd sak. Vår van- 

 liga svenska hare förekommer också som bekant undantagsvis 

 i rent svarta, d. v. s. fullständigt melanistiska varieteter, men 

 äfven stundom i ett mer eller mindre utprägladt mörkt över- 

 gångsstadium till dylik melanism. 



En hare (c?) i ett sådant mellanstadium har Riksmuseum 

 i början af sept. i år (1915) genom vänlig bemedling af ingeniör 

 Sv. Buren erhållit såsom gåfva af ingeniör Josef Berglund. 

 Denna hare sköts i Ludvikatrakten. Den är till sin allmänna 

 färgton mycket mörk, ungefär svartbrun på rygg och sidor. 

 Öronens yttersida är så godt som svart, men inuti örat är en 

 hvit fläck, hvilket för öfrigt också är fallet med den svartörade 

 haren från Östersund. Hufvudet i öfrigt är dock föga mörkare 

 än hos en normal hare och läpparne äro brungula. På fötterna 

 börjar redan den hvita vinterullen att ge sig till känna, hvilket 

 synes tidigt, då man betänker, att haren framkom till Riks- 

 museum redan den 6 /«». Af ofvanstående framgår, att äfven 

 hos denna hare, ehuru melanismen är rätt långt framskriden 

 och längre, som det vill synas, än hos haren från Östersund, 

 dock melaninpigmentet mest och kraftigast aflagrat sig på 

 öronens utsida. Detta torde väl stå i samband därmed, att 

 just öronspetsen och särskildt dess utsida är den enda del 

 hos en normal hare, som är rent svart. Men om själfva den 

 direkta grunden till den excessiva utbildningen af melanin- 

 pigment, som orsakar uppkomsten af mer eller mindre 

 fullständigt melanistiska harar, därom känner man ännu intet 

 närmare. 



