2 66 FAUNA OCH FLORA 



sällskap; voro således nu de, hvilka till en stor del afrådde 

 från Sjö-resan. Ändtligen stannade jag i det beslut, att jag 

 skulle företaga densamma, dock med en fast föresats, att efter 

 lycklig återkomst till Cap därstädes å nyo sysselsätta mig med 

 naturens nöjsamma forskning.» 



Nu var all tvekan borta; samlingarna packades in och 

 skickades till Linn k och andra »Älskare af Vetenskapen». En 

 del lämnades kvar i Kap hos residenten med hans löfte att 

 skicka dem till Sverige, om Sparrman förolyckades på färden. 

 Bref skref han hem till anhöriga, hvilkas oro och bekymmer 

 han väl förstod. »Jag höll därför rådligast, att beskrifva Re- 

 san så lätt och beqvämlig, som en någorlunda sannolikhet 

 kunde fördraga». Den 22 november 1772 seglade man af, och 

 under 28 månader är nu Sparrman kamrat med Cook och 

 delar dennes öden, hvilka Sparrman skildrar i en andra del af 

 resebeskrifningen. Här i första delen omtalas denna resa blott 

 i all korthet, hvarefter han fortsätter med skildringen af den 

 senare och längre Afrikavistelsen. Ty trogen sin föresats 

 stannar han vid återkomsten till Kap den 22 mars 1775 kvar 

 i Afrika och börjar då genast förberedelser för en längre färd 

 in i dess ännu outforskade delar. 



Emellertid var det höst vid återkomsten, och vintern var 

 ingen lämplig tid för en dylik exkursion. Han stannar därför 

 i Kap ännu några månader, sysselsatt med förberedelser till 

 resan och med diverse andra arbeten. Han gör meteorolo- 

 giska observationer, praktiserar i medicinen och kirurgien »till 

 behöfvelig hjelp till den vidlyftiga utrustningen» och får kassan 

 ytterligare förstärkt »genom en väl lyckad Handels-speculation>-. 

 Sextio dukater får han dessutom i arfvode för en under den 

 australiska resan gjord öfversättning till engelska »af vår käcka 

 Svänska läkares Arch. och Ridd. v. Rosensteins Afhandling 

 om Barnsjukdomar». Som resesällskap förvärfvas »en ung Af- 

 rican» D. F. Immelmann, som redan förut gjort en kortare färd 

 inåt landet, men i allmänhet afråder man från hela företaget. 

 Sparrman var emellertid fast besluten, att färden skulle bli af, 

 och den 25 juli gaf han sig i väg. Utrustningen bestod af en 



