2 68 FAUNA OCH FLORA 



pygargus), sebror, strutsar och annat storvildt betade på gräs- 

 steppen; hela den rika djurvärld, som nu är en saga blott i 

 dessa trakter. Badet, som förestods af en »Bruns-Gubbe», be- 

 stod af ett par enkla gropar i marken, en för hottentotter och 

 slafvar och en för de hvita. I det varma järnhaltiga vattnet 

 söktes bot för alla möjliga sjukdomar; somliga blefvo bättre, 

 andra sämre. En slaf, som kom dit full med bölder, afråddes 

 på det lifligaste af Sparrman, men han var af myndigheterna 

 kommenderad dit och måste ner i gropen, där han dock endast 

 tålde ett besök. »Få timmar efter första badningen dog denne 

 Patienten från både Bölder och Slafveri». Själf vistas Sparr- 

 man här under en månad;, han är tämligen dålig men gör 

 dock en del exkursioner i trakten. Det är vår; liljor och Iris 

 växa fram ur denna lök- och knölstammarnas mark. Han 

 skjuter en stor vildkatt, skildrar piggsvinen, som äro allmänna 

 på trakten, jagar två slags »Tetraonis Novce Generis kallade 

 Patreisen och Phesanten, liknande våra rapphöns», Snäppor, 

 Trappar och framförallt Sekreterarfågeln »är ibland Fjäder-skaran 

 för besynnerlig att här oberörd lemnas». Den senares utseende 

 och ormjakter skildras, dock mest efter hörsägner. På en tur 

 han gör efter proviant -- mathållningen är mycket dålig vid 

 badorten - får han se en flock vildhundar (Lycaon), »som 

 äro ibland de skadligaste Rof-djur, som både Afrikanska Colo- 

 nistens och Hottentottens Hjordar äro utsatte före». Särdeles 

 allmän är Tiger-Vargen eller Tiger-Ulfven (den fläckiga hyenan), 

 som ingående skildras. Hyenornas stora betydelse som ren- 

 hållningshjon framhålles, men bland de många berättelserna 

 ur dessa djurs lif, som anföras, är det mycket, som är rena 

 fantasier. Särskildt tros öfverallt, att hyenan härmar de olika 

 djuren för att locka dem i sitt våld; Sparrman själf påstår sig 

 ha hört, »huru Ulfven härmade Får och Lamb . Lejonen äro 

 redan utrotade, men ett eller annat kommer någon gång ströf- 

 vande ned från norr. 



Nu var emellertid tid att anträda den egentliga resan, 

 hvarför Immelmann kommer från Kap, men det blef krångel med 

 körare och vägvisare. I stället för två tjänare, som utlofvats, 



