274 FAUNA OCH FLORA 



På andra sidan nyssnämnda flod svänger expeditionen af 

 mot norr inåt landet följande Stora fiskfloden åt. Här är 

 mycket godt om storvildt. Springbockar i hjordar på tusen- 

 den, strutsar, clands, kudu, gnu, haartebest, kvaggor, noshör- 

 ningar, flodhästar, vårtsvin, lejon, leoparder och annat, som 

 gör landet till ett eldorado för jägaren. En af hottentotterna 

 skjuter de båda första noshörningarna, som »anatomiceras» 

 och befinnas hvad inälfvorna beträffar närmast likna hästen. 

 Utom hornen kände man förut, säger Sparrman, ingenting om 

 detta stora djur »till sin kroppsmassa ibland de fyrfotade 

 Djuren, det 3:die i ordningen från Elefanten. Man lärer då 

 något när finna, hvad högtidlighet för en Naturforskare, 

 åsynen och undersökningen af detta djur borde åstadkomma». 

 En lång och noggrann beskrifning jämte bilder lämnas; blott 

 hornen kunna dock medtagas. De finnas ännu i Riksmuseet. 



Nu är det en flodhäst, som hägrar, och »vi hade satt oss 

 före att icke röra ett strå af skäggen med sax eller knif, till 

 dess vi åter råkat Christna Flickor, eller fått anatomicera Hippo- 

 potamus». De båda resenärerna sågo nu också mycket ruskiga 

 ut, och några hvita de oförmodadt råkade i ödemarken be- 

 traktade dem mycket undrande; länge dröjde det också, innan 

 det blef någon rakning af. Trots ifriga försök, hvarhelst djuren 

 funnos, och det var ej ondt om dem, lyckades man ej få någon 

 fullväxt flodhäst. Natt efter natt vakades vid gölarna; flera skad- 

 skötos, men de kommo alltid undan. Först på hemvägen lyckas 

 man fånga en kalf, hvars moder sårats, men undkommit. Han 

 beskrifves omsorgsfullt, skinnet medföres och stoppas i Stock- 

 holm för Riksmuseet. 



Julaftonen tillbringas uppe vid Stora fiskfloden. Dagen ägnas 

 åt gnujakt. Det är den vanliga hvitsvansade gnun, som där 

 finns. Jakten misslyckas visserligen, men man får åtminstone 

 njuta af åsynen både af dessa och andra grässteppens stor- 

 djur. Sedan göres festmiddagen i ordning. »Vi höllo därför 

 inventarium öfver våra Skorpor och funno att vi högtiden till 

 prydnad nu deraf kunde bestå oss tvenne till mans. Vi trak- 

 terade oss för öfrigt med ett Struz-ägg, hvaraf en del stektes 



