SMÄRRE MEDDELANDEN 283 



l)li gifvetvis dylika exemplar ej långlifvade. Såsom nämndt, är fågeln 

 nästan alldeles hvit med ett helt svagt skimmer af grärödt, som är 

 starkare på hufvudets sidor och nacken Det hos den normala 

 fågeln svarta mustaschstrecket är här tämligen mörkt grått. Ving- 

 pennornas innernaf och stjärtpennorna stöta också i askgrått. Då 

 det blåa pä nötskrikans vinge är en strukturfärg på svart underlag, 

 saknas det naturligtvis i detta fall alldeles. Exemplaret har inköpts 

 till Riksmuseum. 



En Circus pygargus $ 



skjuten vid Österby bruk, Dannemora, 1914 har inköpts till Riks- 

 museum. 



Indisk Gås. 



I juli d. ä. observerades å Ellebäckstorps ägor af Ö. Frölunda 

 församling, Alfsborgs län, tvänne exemplar af Anser indicus. Fåg- 

 larna uppehöllo sig på trakten under flera dagar och voro så föga 

 skygga, att de kunde fotograferas på 10 meters afstånd. Då på 

 denna grund skulle kunna misstänkas, att fåglarna sluppit ut från 

 någon djurgård el. dyl., vore det af stort intresse, om någon kunde 

 lämna upplysning härom. Anmärkas bör, att båda voro fullgoda 

 flygare och hade fjäderdräkten fullt fraiche samt inga synbara de- 

 fekter på fötterna. 



Göteborg den 17 /n 11)15. 



Torsten Brodin, 

 fil. stud. 



Manimutfynd vid Östersund. 



I slutet af augusti innevarande år gjordes vid planeringsarbeten 

 kring hospitalet vid Önet på Frösön ett fynd af en mammutbete. 

 som genom en serie lyckliga tillfälligheter fått en viss betydelse- 

 Fyndet uppmärksammades genast af hospitalssysslomannen herr A. 

 IVordfeldt, som också noggrant aftecknade den grop, i hvilken bet- 

 fragmentet legat. Efter några dagar, då fyndplatsen ännu var orörd, 

 besöktes den af en geolog, docenten G. Frödin, som i december- 

 häftet af Geol. Fören. Förh. lämnat en uttömmande redogörelse 

 för fyndet. 



Utom att mammutfynd äro ganska sällsynta i Fennoskandia 

 - man känner tre från Skåne, ett från Dovre och fyra från Fin- 

 land — är Frösöfyndet af intresse, dels därför att det är gjordt 

 midt i Sverige, och dels därför att det geologiska förekomstsättet 

 blifvit fullständigt kändt. 



Själfva föremålet utgjordes af ett 29,2 cm. långt och 8,5 cm. 

 tjockt stycke ur främre delen af en bete. Det var ytterst skört och 

 föll till större delen sönder i smulor, sä att endast ett 12 cm. långt 

 och 3,3 cm. tjockt stycke kunnat räddas och hemföras till Uppsala. 



