SMÄRRE MEDDELANDEN 47 



Egendomlig lokal för bändelkorsnäbb. 



Vid genomläsningen af B. Bergs notis om fyndet af en bändel- 

 korsnäbb från Västergötland framkallades i mitt minne erinringen om 

 en af de gladaste veckorna i mitt lif, en hastigt svunnen augustivecka 

 ar 188g, då vetenskapsidkarna på Kristinebergs zoologiska station 

 i en förhyrd jakt i sällskap med »skraparna» Anders och Ola gjorde 

 en forskningsfärd till ett flertal Öar och kringliggande vatten längs 

 den bohuslänska kusten, däribland äfven de s. k. Väderö-öarne. Vid 

 vår första promenad på hufvudön upptäcktes en fullkomligt orädd 

 hanne av bändelkorsnäbben. Hans obekantskap med människan 

 gick så långt, att han nära nog hade låtit taga sig med handen. 

 Om jag icke minnes galet, utgjordes det sällskap, som hade nöjet 

 se denna sibiriska fågel på Sveriges snart sagdt västligaste punkt, 

 af aflidne professor Bergendal, professorerna Wirén och Karlgren 

 samt läroverksadjunkten Svensson från Stockholm jämte meddelaren. 

 Möjligen var en eller annan af dessa herrar icke med vid finnandet 

 af fågeln, men säkerligen skola de ännu lefvande kunna intyga till- 

 dragelsen, då fyndet efteråt diskuterades. 



I Aug. Carlsons »Sveriges Fåglar» omtalas äfven ett par fynd 

 af bändelkorsnäbb i Bohuslän, i båda fallen hannar, nämligen på 

 Tjörn 1840 samt vid prästgården på samma ö, den 4 juli 1844. 



J. E-r. 



Märklig naturföreteelse. Millioner bergfinkar. 



I socknen Kågeröd i Skåne ha sedan midten af december 

 samlats stora flockar af bergfinkar, som dagligen hafva ökats och 

 kunna nu räknas i millioner. Vid ett besök på platsen iakttog jag 

 följande: Två små grandungar (3 — 4 tunnland), belägna invid Kåge- 

 röds järnvägsstation, hafva bergfinkarna valt till sitt nattherberge. 

 Då fåglarne ej återkommo till grandungen förrän vid 4-tiden på 

 eftermiddagen, hade jag god tid till att bese deras nattliga hviloställe. 

 Hela marken och granarna voro betäckta af ett tjockt lager med 

 deras exkrementer, som på afstånd liknade rimfrost. Nu var tiden 

 inne för deras »hemkomst», som befolkningen på platsen kallar den. 

 Den första flocken på ett par hundra var nu i antågande och åt- 

 följdes efter en stund af 5 — 6 andra lika stora flockar. Men dessa 

 voro endast förtrupperna. Ungefär en kvart därefter kom den egent- 

 liga hufvudstyrkan, som bestod af millioner och åter millioner. Vid 

 morgongryningen draga de åter till sina matställen i de stora bok- 

 skogarna på Söderåsen, som i år äro alldeles öfverfyllda af bokollon. 

 Då är det en mäktig och imponerande syn att se deras affärd. Lik- 

 som på en gifven signal lyfter sig hela fågelmassan, hvilken i bredd 

 lär vara 300 meter och behöfver en dryg halftimme att draga förbi. 



G a in ma l prenumerant 

 på »Fauna o. Flora». 



