68 FAUNA OCH FLORA 



— »inom och utomhus besvärligt efterhängsna» — näbbmös- 

 sen, mullvadarna, »som liksom flädermössen älska mörkret», 

 utgör nästan blott ett uppräknande af namnen. 



På tal om ekorrarna omtalar han dock i en not, att »de 

 icke ens under strängaste vinterköld blifva grå utom midt på 

 ryggen», och att de, »hållna i bur, äta kött och fläsk». Vid om- 

 ämnandet af råttorna (sorkarna) tillägger han — likaledes i 

 en not att »de skador, som åkersorken anställer, med 



orätt tillskrifvas mullvaden», något som äfven många nutids- 

 människor behöfva erinras om; att vattensorken stundom kan 

 bli olycksbringande för ankungar, samt att hasselmusen och 

 skogsråttan »gå på lockbete för vesslorna». 



Det kan förefalla egendomligt, att Thunberg, som i orts- 

 namn, hvari vissa djurs namn ingå - - och hvilka skulle kun- 

 nat mångdubblas — funnit bevis för motsvarande djurs före- 

 komst inom faunaområdet, ej med ett ord i denna afhandling 

 omnämnt bäfvern. Det finns dock en mängd ortsnamn i Små- 

 land, som börja med Bjur (bäfverns bygdemålsnamn), och säg- 

 nerna om denne märkvärdige gnagares uppträdande i landska- 

 pet torde ej ha kunnat undgå honom, helst som bäfvern i 

 början af 1800-talet ännu lär funnits kvar i nordöstra Småland. 

 Så omtalas i Lilljeborgs Däggdjursfauna (Uppsala 1874, sid 365) 

 att enligt uppgift af med kand. A. J. Wetterberg bäfvern 

 »ännu i början af detta sekel» förekommit i Tveta, Mörlunda 

 och Virserums socknar af Kalmar län, hvilka socknar stöta in- 

 till Jönköpings läns östra gräns, Och i Nilssons Fauna (Dägg- 

 djuren, Lund 1847) heter det (sid 416): »Enligt uppgift af framlidne 

 Profess. Thunberg hade han (Thbg) erhållit den siste bäfvern, 

 som blifvit skjuten i Småland, för numera 40-50 år sedan » 

 Sammanställer man dessa båda uppgifter, måste man tro, att 

 Thunberg antingen bekommit denna bäfver, sedan ofvan skrifna 

 afhandling författats, eller att han erhållit den från en trakt, 

 som ej tillhörde det faunaområde, hvars egendomligheter han 

 ville framdraga; specialuppgifterna i afhandlingen tyda näm- 

 ligen på, att de röra det s. k. egentliga Småland, d. v. s. Jön- 



