NÅGOT OM DÄGGDJURSFAUNAN I SMÅLAND FÖRR OCH NU 6g 



köpings och Kronobergs län. Att bäfvern förekommit i Små- 

 land under 1700-talet råder intet tvifvel om, ehuru de lämningar 

 af honom, skelettdelar m. m., som inbäddats i sjöarnas gyttja, 

 själffallet äro svåra att få tag uti och kanske bortkastats, när 

 de påträffats. Jönköpings h. allm. läroverks museum äger 

 fragment af en bäfverskalle, som upptogs under notdragning 

 sommaren 1904 i Anebysjön. Kraniet visar sig ha tillhört ett 

 stort fullvuxet exemplar. 



En jämförelse emellan förr och nu beträffande däggdjurs- 

 beståndet inom Småland ger för öfrigt till resultat, ej blott 

 att djur, som i början af seklet varit sällsynta eller på väg att 

 försvinna, såsom älgen, rådjuret och illern, efterhand blifvit 

 allmännare, och att rariteter sådana som den svarta haren 

 kunnat bibehålla sig intill våra dagar, men också att vissa 

 djurslag, som då varit mer eller mindre allmänna, särskildt 

 loen och vargen, numera alldeles undanträngts från faunaom- 

 rådet, loen dock mycket tidigare än vargen. 



Beträffande älgen var han säkerligen under första hälften 

 af 1800-talet nästan alldeles borta från vår provins, åtminstone 

 från de centrala delarna. Efter de undan för undan genom- 

 förda strängare bestämmelserna för älgjaktens bedrifvande 

 ökades emellertid älgstammarna i Svealand och Norra Göta- 

 land så betydligt, att på 1860-talet kringströfvande älgar började 

 höra till ej ovanliga företeelser ute i Smålandsbygderna. 

 Efter hand kommo de i flertal, de stannade kvar vintern öf- 

 ver och bildade till slut äfven s. k. bestånd. Ensamt i Västbo 

 funnos t. ex., enligt K. Befhdes femårsberättelse för 1896 — 1900, 

 vid periodens slut icke mindre än 18 älgbestånd, och sådana 

 omtalas i de officiella rapporterna äfven från andra härad. I 

 samma urkunder uppgifves också, att mot slutet af 1800-talet 

 älgarna i länet kunde uppskattas till 500 — 600 st. Älgjakten 

 blef därmed en inkomstkälla af betydenhet för befolkningen, 

 hvilket man förstår däraf, att under 1914, enligt Domänstyrel- 

 sens uppgift, 255 st. älgar dödades inom Smålands distrikt. 



