ORNITHOLOGISKA EREF 8 1 



malt par utan ungar, och det enda skatparet hade tydligen fått 

 sin första kull förstörd och lagt om, då deras nyss utflugna 

 ungar anträffades i slutet af juli, således en månad senare än 

 vanligt. Äfven sågos i hela Jönköpingstrakten mycket få kråk- 

 ungar. Ingen gök eller göktyta hördes eller sågs. Äfven de 

 jaktbara skogsfåglarne liksom rapphönsen ha lidit mycket i 

 de flesta delarne af Västergötland och Småland, mest orrarne, 

 som, utom på ett par ställen med vårdad jakt, hade mycket 

 klen stam till följd af oförståndigt jagande under de föregående 

 åren, hvilka äfven varit för denna fågels fortplantning synner- 

 ligen ogynnsamma. Det tycks verkligen vara på tiden att 

 genom några års fridlysning söka hindra dessa härliga fåglars 

 fullständiga utrotning. Nästan detsamma gäller i dessa trakter 

 tjädern. Äfven de annars så härdade änderna hafva i år slitit 

 ondt Vid mitt besök vid Tåkern de sista dagarne af september 

 var det synbarligen mycket mindre af både gräs- och brun- 

 änder än under normala år och antalet flyttänder — bläs- och 

 stjärtänder m. fl. — var ej på långt när det, som annars vid 

 denna tid där brukar vara samladt. Enligt benäget medde- 

 lande af en bland deltagarne i den i denna sjö årligen den 

 första jaktdagen förekommande klappjakten utefter de vass- 

 bevuxna stränderna utgjorde det visserligen rika bytet till nästan 

 hela delen ruggande gräsanddrakar. Nästan inga ungar skötos. 



Det skulle vara intressant att från andra håll af landet få 

 höra, hur det denna sommar förhållit sig med fågelvärlden, 

 och ställes härmed en vördsam anhållan till dess vänner inom 

 tidskriftens läsekrets att till densamma lämna sina erfarenhetsrön. 



Borås den 18 nov. 1915. 



Fauna och Flora 1916. Höft. 2. 



