V1SENTERNA OCH KRIGET b 5 



på nära håll iakttaga ett djur, som låg på marken, utan att det 

 lät störa sig i sin ro; dagarne förut hade en officer fotograferat 

 ett djur på 5 m. afstånd». 



Trots det att visenterna ej längre äro i ursprungligt vildt 

 tillstånd, är det naturligtvis ytterst önskvärdt, att stammen bibe- 

 hålies. Tjufskytte och foderbrist äro de förnämsta faror, som 

 hota. Innan en ordnad förvaltning inträdde, foro kosacker och 

 tjufskyttar illa fram, och de ha nog sina gömslen ännu (i nov.)i af- 

 lägsna delar af skogen, där det är svårt att komma åt dem. 

 Det väntades dock, att en militärtrupp skulle komma och före- 

 taga ströftåg genom området för att göra rent hus. Foder- 

 bristen är allvarlig, ty djur, som blifvit vana att få vinterfoder, 

 ha svårt att reda sig utan hjälp, men militärförvaltningen söker 

 råda bot äfven härför. Utom visenter finnas i denna skog 

 något litet älg (nära artens sydgräns!), godt om kronhjort, rå- 

 djur, införda dofhjortar och en del vildsvin. Det förmodas, att 

 lo och vildkatt finnas, däremot ha vargar ej visat sig, men torde 

 väl under stränga vintrar kunna komma dit, då de framtränga 

 ända till Ostpreussen. Tjäder, orre och järpe finnas också. 

 Den tyska skogsförvaltningen afverkar en del timmer, men man 

 skall ej gå under 60 cm. för ek, 50 cm. för ask och al i dia- 

 meter vid brösthöjd och 30 cm. i topp för tall. Sålunda torde 

 det ej heller vara någon fara för skogen, allra minst som i 

 vissa trakter alls ingen afverkning får äga rum. 



Bajerska Vetenskapsakademien har sändt en zoolog, d:r 

 Stechow för att studera visentens biologi och faunan i all- 

 mänhet. Massor af ansökningar inströmma naturligtvis om att 

 få skjuta visenter för det eller det ändamålet, men d:r Esche- 

 rich är ståndaktig och ger konsekvent afslag. Det gäller ju 

 att vara sparsam med ett dylikt dyrbart naturminnesmärke! 



Sålunda gifves ju goda förhoppningar om, att visentstam- 

 men skall kunna vidmakthållas och frodas ännu länge. Den 

 omständigheten, att den blifvit så pass van vid människor och 



