Flyttfåglar som fröspridare. 



Af 

 Aug. Heintze. 



let ligger något i hög grad tilltalande för fan- 

 tasien att föreställa sig, att flyttfåglarna under 

 fjsina årliga mångmilafärder transportera växt- 

 frön från det ena landet till det andra, t. o. m. 

 ^från den ena världsdelen till den andra. Också 

 !I=tS^éS^^| ha växtgeografer i skilda länder flitigt be- 

 gagnat sig af denna hypotes. I många växtgeografiska ar- 

 beten finner man sålunda uppgifter om en del flyttfåglars flyg- 

 hastighet, försök att sätta vissa växtarters utbredning i sam- 

 band med fåglarnas flyttningsvägar o. s. v. 



År 1901 utkom emellertid ett arbete af Ostenfeld 1 , där 

 den satsen häfdas, att flyttfåglarna äro af ingen eller nästan 

 ingen betydelse för fröspridningen. Ostenfeld stöder sig på 

 uppgifter, som han erhållit från en dansk ornitolog, Knud 

 Andersen. Denne senare hade under loppet af 4- 5 år under- 

 sökt matsmältningskanalen hos samtliga flyttfåglar, som under 

 denna tid funnit sin död vid de danska fyrarna, och därvid 

 konstaterat, att alla fåglar utan undantag flytta med tom 

 mage, och att de nästan alltid ha näbb, fötter och fjädrar put- 

 sade och rena. 



Eug. Hemberg söker i en uppsats om avenboken, införd i 

 Skogsvårdsföreningens tidskrift för år 1913, reducera värdet af 



1 Phytogeografical Studies based upon observations of Phanerogamae and 

 Pteridophyta. Botany of the Fasroes, vol. I, 1901. 



Fauna och Flora 1916. Haft. 3. 7 



