I2Ö FAUNA OCH FLORA 



fördes blott med Sultan, som ej blott var den intelligentaste, 

 utan äfven den tamaste. När Sultan ville nå något med en 

 käpp, använde han ofta rörstycken att peta med, och om ett 

 stycke var för kort, hade han hittat på att förlänga det med 

 att sticka in ett smalare rör i ändan på det gröfre. Denna 

 hans teknik tog man vara på och undersökte, om han kunde 

 sticka in det smala rörstycket i det gröfre, som hölls framför 

 honom, lika bra, när han såg med ett eller båda ögonen. Skulle 

 han blott få använda ena ögat, öfvertäcktes det andra med ett 

 stycke vaxduk. En närmare skildring af experimentet skulle 

 blifva för vidlyftig. Det må vara nog sagdt, att, när Sultan 

 fick se med båda ögonen, stack han i regel genast rätt, men 

 då han blott fick se med det ena, gjorde han ofta samma fel 

 som en människa under liknande omständigheter, d. v. s. han 

 stack med det smala röret stundom ända till 5 cm. bakom det 

 gröfre, så att det behöfdes ett stundom mödosamt korrigerande 

 af handrörelsen. Vid bruk af båda ögonen tog det från 1, 4 

 till 3,4 sekunder att sticka in det smala röret i det gröfre. 

 Förfogade Sultan blott öfver högra ögat, varierade tiden mellan 

 1,4 och 7,3 sekunder, och för vänstra ögat var variationen mel- 

 lan 1,8 och 9,4 sekunder. Andra försök i afståndsbedömning 

 med båda eller blott ena ögat gjordes med bär, som fingo falla 

 ibland i det ena ibland i det andra af tvenne afbalkningar, till 

 hvilka olika dörrar ledde, under det att Sultan betraktade bä- 

 ret. Sedan bäret fallit, fick han gå och hämta det och äta upp 

 det, om han bedömt rätt och gick in genom den riktiga dör- 

 ren. Fick han vid försöket använda båda ögonen och se bä- 

 ret genom en öppning i väggen, gjorde han blott omkring 10 

 procent fel, men förträngdes tittgluggen, så att han blott kom åt 

 att se med ett öga, steg felens antal till omkring 46 procent. 

 Vidare gjordes försök med storleksbedömning. Djuren 

 vänjdes först att lära sig skilja på ett par olikstora föremål 

 på följande sätt. Man ställde på samma afstånd framför dem 

 tvänne alldeles likadana träaskar, men på kortsidan, som vän- 

 des mot djuren, fästes en fyrkantig brädlapp, som var större 

 på den ena än på den andra. I lådan med den större lappen 



