BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM VATTENSORKENS NARINGSOKOLOGI 131 



den näringsgång — från livilken här och hvar, allt efter potatis- 

 mängden, en kortare gång - - stupgång - söker sig lodrätt 

 ned, för att sedan bilda ett skarpt knä och med en längre 

 gång — förbindelsegång — i vågrätt läge fortsätta snedt in 

 i en större gång - - hufvudgång - som direkt leder fram till 

 »källaren». Förbindelsegångarna befinna sig sålunda i samma 

 plan som hufvudgången, men icke vinkelrätt, utan snedt i för- 

 hållande till denna (fig. 1 & 2). Där något dike möter, gräfves 

 gången ungefär 1 dm. under dess botten. Stundom kan någon 



Bänk 



VenMationiifrål -^ 



Sofkdrnmarp 



S£ 



Fig. 2. Schematiskt vågrätt snitt af potatisåker med projicierade bänkar och 

 fåror samt antydda stupgångar. 



förbindelsegång vidtaga omedelbart vid näringsgången löpande 

 vågrätt och först ofvanom hufvudgången genom en lodrät 

 stupgång förena sig med denna, d. v. s. förbindelse- och stup- 

 gångens inbördes läge är omvändt. Längs hufvudgången och 

 de andra längre förbindelsegångarna finnas här och hvar nischer 

 eller utbuktningar, som antingen tjäna till temporära upplags- 

 magasin - - å fig. 3 ses ett sådant förrådsrum ad interim - 

 eller möjliggöra tvänne mötande sorkar att med sin börda 

 passera förbi hvarandra. I de närmare ytan belägna gångarna 

 anträffas ventilationshål på sidan af bänkarna mot fårorna. 



Alla gångar äro i regeln c:a 7 cm. i genomskärning. 

 Härpå beror det väl åtminstone delvis, att endast potatis af 

 ett visst omfång, från och med sådana af en tum ända till 4 



