140 FAUNA OCH FLORA 



Kronojägaren här och ortsbefolkningen påstå sig ej ha sett 

 henne förr här uppe. 



Samtidigt beder jag få nämna, att sädesärlan var synlig den 23, 

 tranan och gåsen den 25 d:s. Äfven spofven visade sig den 23. 



Arvidsjaur 28 /i 1916. 



Ojar Caselli. 



Blek varietet af räf. 



I maj 19 1 5 sköt en lapp i Juckasjärvi nära norska gränsen 

 en ovanligt blek varietet af räf. Genom jägmästaren Sune Heder- 

 ström blef skinnet tillvarataget och inlöstes af Riksmuseum såsom 

 ett bevis på räfvens stora variationsförmåga. Det är ej någon full- 

 ständig albinism som föreligger, men både det svarta färgämnet 

 (melaninet) och det gula (lipochromet) är svagt utbildadt, i synnerhet 

 det senare. Den allmänna kroppsfärgen är smutshvit. Längs ryg- 

 gen ett bredt, blekt smutsgult band, motsvarande den där gulröda 

 färgen hos en normal räf. Denna färg sträcker sig ända fram på 

 pannan. Nosen är ej fullt så blek och trakten kring ögat har nästan 

 normal färg. Öronens baksida är mörkbrun (ej svart). Det mörka 

 bandet längs frambenen är äfven mera brunt än svart, likaså på 

 bakbenen. Klorna äro ej heller svarta utan blekt hornfärgade, h alf- 

 genomskinliga. Svansen smutshvit med svaga brunaktiga spetsar 

 på de långa håren. E. L. 



Från Stora Karlsö. 



Sistlidne januari besökte ett litet sällskap tillsammans med mig 

 under några dagar Stora Karlsö. Vår tid var ganska upptagen med 

 åtskilliga göromål på ön. 



Kort före afresans ögonblick den 1 1 jan. sågo min son, Hof- 

 rättsnotarien K. H. Wöhler, och fyrmästarens 14-årige son Erik 

 Lindholm något så märkeligt, att jag till en början i afresans brådska 

 mera betraktade det som ett skämt än allvar. 



Efter hemkomsten till Klintehamn ha de gemensamt skriftligen 

 affattadt sina iakttagelser. De varsnade tätt invid hafsstranden 

 emellan Nordehamn och Utfall på omkring 10 meters afstånd en 

 ejderhona med en dununge. Då modern gaf sig ut i vattnet, äntrade 

 ungen upp på hennes rygg. 



Så otroligt nu detta än kan förefalla, beder jag få nämna, att 

 tvifvel öfver iakttagelsernas riktiga uppfattning icke föreligger. Min 

 son har allt sedan sin spädaste barndom årligen många gånger 

 besökt Karlsö. Erik L., som besöker högre folkskolan i Klinte- 

 hamn, är född och uppfödd på Karlsö. Båda äro fullt förtrogna 

 med ejderns utseende. 



Tyvärr var jag icke i tillfälle kunna bedja någon af fyrpersonalen 

 försöka gifva akt på detta märkliga ting, ty brådskan vid vår af- 



