ZOOCECIDIER I SVENSK BOTANISK LITTERATUR 



'47 



genom hänvisning till Houards stora monografi öfver Europas 

 zoocecidier och där befintliga nummer sökt mera bestämdt 

 fixera, hvad i hvarje speciellt fall åsyftats. De afbildningar, 

 jag reproducerat, äro hämtade till största delen från Fuchsii, 

 Matthioli och Bauhini örteböcker, hvilka äro samtidiga med 

 eller tidigare än här anförda forskares arbeten och därför sy- 

 nas mig bäst bringa till uttryck de åskådningar, man på den 



Fig. 1. Quercus Robur L. Gren med cecidier af Dryophanta folii L. å blad- 



skifvorna; skottspetsen ombildad till cecidium af Andricus fecundator Hartig. — 



Facsimile efter Joachim Camerarius, Kreutterbuch (Franckfurt am Mayn 1611), 



p. 63 c [Gallae et flores quereus]. Första upplagan utkom år 1590. 



tiden fäst vid deformationerna i fråga. De svenska botaniska 

 författarna, hvilkas cecidologiska uppgifter i det följande be- 

 skrifvas, hafva, på ett undantag när — Olof Rudbeck — , icke 

 afbildat de af dem anförda deformationerna. 



Som vårt lands förste botanist i modern mening namnes 

 Johan Franck (Franckenius) (1590 — 1661), äfven bekant som 

 den förnämste representanten för signaturläran i Sverige. 1 Af 



1 Utförligare bio- och bibliografiska upplysningar beträffande Franck och 

 indra vårt lands äldre botaniska forskare lämnas i här citerade arbeten af 

 Elias Fries, Thore Fries, Holmström, Fristedt och Wikström. 



